Справа № 748/3894/24 	Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М. 	
Провадження № 33/4823/21/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                    Салая Г.А.,
з участю захисника                   Бредюка О. М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною  скаргою  захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2024 року, 

                                         В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2024 року о 20 год. 28 хв. ОСОБА_1 у с. Киїнці Чернігівського району та області керував автомобілем «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що проходження освідування у медичному закладі було проведено з порушеннями, оскільки повторне продуття приладу відбулось через 13 хвилин, замість 20 хвилин. Також не було здійснено контрольного забору повітря, не проведені лабораторні дослідження крові. Крім того, вказує що не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Із матеріалів справи, пояснень захисника, а також  доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована.  
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд звертає увагу, що відеозапис, наявний у матеріалах справи, підтверджує те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. 
Відповідно до пояснень, що маються у протоколі, останній вказав, що рухався з с. Киїнки в напрямку м. Чернігова. Також у матеріалах справи є пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких він зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та перевіряв у нього документи. Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним. Крім того, з оглянутого відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 вказував на те, що не керував автомобілем.
Із оглянутого відеозапису слідує, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився та результат огляду склав 0,50 проміле. З результатом огляду водій не погодився та разом із поліцейськими поїхав до закладу охорони здоров`я.
Огляд ОСОБА_1 в КНП "Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня" було проведено лікарем цього закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Отже, проведення лабораторних досліджень на визначення стану алкогольного сп`яніння не є обов`язковим.
Згідно з положеннями п. 14 розділу ІІІ Інструкції, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами.
У цьому випадку лікар закладу охорони здоров`я, згідно з актом медичного огляду від 30 серпня 2024 року № 713 (далі – акт), встановила діагноз за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому Інструкцією не передбачено перед проведенням такого огляду обов`язкового заміру повітря.
Проте, під час апеляційного розгляду лікар ОСОБА_3 , яка проводила освідування ОСОБА_1 , повідомила суду, що дійсно допустила порушення під час проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння. Зазначивши, що повторне продуття приладу «Драгер» водієм відбулося через 13 хвилин, замість 20 хвилин, як це передбачено відповідною процедурою та як про це вказано в акті. Крім того, лікар зауважила, що, якби продуття приладу «Драгер» ОСОБА_1 здійснив через 20 хв, то результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння міг би бути в межах допустимої норми. 
Враховуючи викладене, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30 серпня 2024 року, яким, зокрема, місцевий суд обґрунтовує вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, не може вважатися допустимим доказом.  
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу  адміністративного правопорушення.
Отже, беручи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи та ухвалив необґрунтоване судове рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2024 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай