ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2025 р.                                                                Справа №914/2613/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                О.І. Матущак
                                                                                І.Ю. Панова,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» за Вих №23/12-01 від 23.12.2024 року (вх. №  01-05/3755/24 від 26.12.2024 року) 
на рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року (суддя Р.В.  Крупник; повне рішення складено 10.12.2024 року)
у справі № 914/2613/24
за позовом: Комунального підприємства «Громадське господарство» (надалі КП «Громадське господарство»)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» (надалі ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго»)
про стягнення заборгованості 58304,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

23.10.2024 року КП «Громадське господарство» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» про стягнення заборгованості 58304,21 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.09.2021 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено Договір про надання послуг спеціалізованою технікою №12/9, згідно із яким виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги транспортом, дорожньою технікою та механізмами, вартістю, зазначеною у калькуляції, з особами, які мають право керування такою технікою, в технічно справному стані для використання її у виробничій діяльності, а замовник  оплатити зазначені послуги.
За доводами позивача, він належним чином виконав свої зобов`язання за договором та надав послуги загальною вартістю 205`146,65 грн., що підтверджено актами здачі-прийняття послуг. В порушення умов договору відповідач частково оплатив вартість наданих послуг, а саме у розмірі 146842,44 грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 58304,21 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у справі №914/2613/24 задоволено позов КП «Громадське господарство». Стягнуто з ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» на користь КП «Громадське господарство» 58304,21 грн заборгованості та 3028,00 грн судового збору.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що на виконання умов договору №12/9 від 06.09.2021 позивач надав відповідачу послуги загальною вартістю 205`146,65 грн., що підтверджено актами здачі-прийняття послуг. Відповідач своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав. Вартість наданих послуг сплатив частково у розмірі 146842,44 грн., у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 58304,21 грн.
Зважаючи на те, що доказів повної чи часткової сплати вказаної вище суми боргу відповідачем надано не було, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення 58304,21 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вказує, що наявна заборгованість становить 18065,95 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму фактично виконаних робіт. Вважає, що на позивачеві лежить обов`язок представити докази не лише складення, але й надання на підпис замовнику актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг). Зазначає, що за відсутності доказів надання відповідачу на підпис актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) – немає підстав стверджувати про те, що відповідач знав про такі акти і мав можливість пред`явити свої заперечення проти їх підписання у визначений договором строк. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у справі №914/2613/24 в частині вартості послуг, що фактично не були надані і які не підтверджуються підписаними Актами здачі приймання наданих послуг, задовольнивши позовні вимоги в частині заборгованості на суму 18 065,95 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів скаржника. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що позивачем на адресу відповідача надсилались претензії з вимогою погасити заборгованість. Факт отримання вказаних претензій підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказує на те, що внаслідок цього відповідачем було сплачено заборгованість у сумі 33000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, внаслідок чого несплаченою залишилась заборгованість у розмірі 58304,21 грн. Також зазначає, що черговий лист-претензія замовнику був надісланий 06.02.2024 року. Ознайомлення із вказаним листом-претензією підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 12.02.2024 року, однак жодної відповіді на адресу позивача не надійшло. Позивач заявляє, що жодного разу відповідач не заперечив проти розміру заборгованості. Просить рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у справі №914/2613/24 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/2613/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: О.І. Матущак, І.Ю. Панова.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.12.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2613/24 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення учасників справи з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.
Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 31.12.2024 року про розгляд справи № 914/2613/24 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 02.01.2025 року доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 06.09.2021 року між КП «Громадське господарство» (виконавець) та ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» (замовник) укладено Договір про надання послуг спеціалізованою технікою №12/9.
Згідно із пунктом 1.1 договору виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги транспортом, дорожньою технікою та механізмами, вартістю, зазначеною в калькуляції, з особами, які мають право на керування такою технікою, в технічно справному стані для використання її у виробничій діяльності замовника, а замовник  оплатити зазначені послуги.
Виконавець зобов`язується розпочати надання послуг з моменту отримання замовлення від замовника, в якому зазначаються найменування техніки та бажана кількість годин роботи, та надавати їх щоденно до моменту отримання письмового повідомлення замовника про припинення надання послуг не пізніше ніж за 5 днів до бажаного дня припинення (пункт 1.2 договору).
Відповідно до пункту 2.1 договору документами, в яких зазначається кількість відпрацьованого технікою часу, сума оплати за надані послуги є: акт здачі-прийняття (надання послуг), на підставі яких виписуються рахунки, що є невід`ємною частиною договору, підписані представниками виконавця і замовника. Акт здачі-прийняття (надання послуг) готує виконавець і передає на підпис замовнику. Замовник зобов`язаний підписати акт на протязі 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання або в той самий строк надати мотивовану відмову від його підписання.
Згідно із пунктом 2.2 договору розрахунок за послуги виконується протягом 10-ти банківських днів, але не пізніше календарного місяця після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, підписаних сторонами у відповідності до п. 2.1 цього договору шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначених в цьому договорі.
Загальна вартість послуг за цим договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актах приймання-передачі наданих послуг (пункт 2.5 договору).
За положеннями пункту 3.1.1 договору виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги на умовах цього договору.
Відповідно до пункту 3.2.1 договору замовник зобов`язується виконувати оплату послуг на умовах цього договору.
У відповідності до пункту 3.2.6 договору замовник зобов`язується призначити відповідальну особу для контролю за кількістю і якістю наданих послуг і оформлення актів приймання-передачі наданих послуг.
Згідно із пунктом 4.1 договору за порушення зобов`язань, визначених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.
Пунктом 8.1 унормовано, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині здійснення розрахунків – до повного їх виконання.
На виконання умов Договору, позивач надав відповідачу послуги екскаватора і автомобіля на загальну суму 164908,39 грн., що підтверджується наявними у справі копіями Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000015 від 08.09.2021 року на суму 4028,26 грн., №Р-00000021 від 30.09.2021 року на суму 39814,18 грн., №Р-00000024 від 29.10.2021 року на суму 121065,95 грн.  
Позивачем також долучено копії Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000027 від 30.11.2021 року на суму 26938,34 грн. та №Р-00000031 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн., які підписані лише представником позивача та скріплені печаткою КП «Громадське господарство».
Позивачем здійснено нарахування податкових зобов`язань згідно із непідписаними вище актами, що підтверджується зареєстрованими податковими накладними №6 від 30.11.2021 року на суму у розмірі 26938,34 грн. і №6 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн.
Відповідач оплатив вартість наданих послуг частково, а саме на загальну суму 146842,44 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №695 від 01.10.2021 року на суму 4028,26 грн, №723 від 11.10.2021 року на суму 39814,18 грн, №825 від 24.12.2021 року на суму 70000,00 грн, №973 від 02.02.2023 року на суму 13000,00 грн, №999 від 22.08.2023 року на суму 20000,00 грн.
Як видно з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензіями  вих.№54 від 12.04.2022 року, вих.№ 177 від 26.09.2022 року, вих.№ 219 від 06.12.2022 року, вих.№ 28 від 31.01.2023 року, вих.№ 94 від 31.03.2023 року, додатком до яких були акти звірки взаємних розрахунків( з відображенням актів здачі-прийняття робіт і банківських виписок про оплату послуг), та вимагав сплатити існуючу заборгованість, в результаті чого відповідач частково  погасив заборгованість в загальній сумі 33000,00 грн. (згідно платіжних інструкцій №973 від 02.02.2023 року на суму 13000,00 грн та №999 від 22.08.2023 року на суму 20000,00 грн.), про що зазначено вище.
Претензію позивача вих.№ 47 від 06.02.2024 року відповідач залишив без відповіді і задоволення.
Неналежне виконання грошового зобов`язання з боку відповідача стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо суті спору.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У цій справі суд встановив, що 06.09.2021 року між КП «Громадське господарство» (виконавець) та ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» (замовник) укладено Договір про надання послуг спеціалізованою технікою №12/9.
Отже, укладений договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.
Згідно із частиною 1  статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Подібна за змістом норма викладена у статті 193 Господарського кодексу України, за змістом якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Аналізуючи вищеописані норми, колегія суддів приходить до висновку про те, що договір про надання послуг встановлює взаємні зобов`язання між сторонами, а саме обов`язок виконавця надати певні послуги корелюється з обов`язком замовника оплатити надані виконавцем послуги.
Судом встановлено, що на виконання умов Договору, позивач надав відповідачу послуги екскаватора і автомобіля на загальну суму 164908,39 грн., що підтверджується копіями Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000015 від 08.09.2021 року на суму 4028,26 грн., №Р-00000021 від 30.09.2021 року на суму 39814,18 грн., №Р-00000024 від 29.10.2021 року на суму 121065,95 грн.  Позивачем також долучено копії Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000027 від 30.11.2021 року на суму 26938,34 грн. та №Р-00000031 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн., які підписані лише представником позивача та скріплені печаткою КП «Громадське господарство».
Відповідно до пункту 2.1 договору документами, в яких зазначається кількість відпрацьованого технікою часу, сума оплати за надані послуги є: акт здачі-прийняття (надання послуг), на підставі яких виписуються рахунки, що є невід`ємною частиною договору, підписані представниками виконавця і замовника. Акт здачі-прийняття (надання послуг) готує виконавець і передає на підпис замовнику. Замовник зобов`язаний підписати акт на протязі 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання або в той самий строк надати мотивовану відмову від його підписання.
За змістом статті 629 Цивільного кодексу України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Тлумачення статті 629 ЦК також свідчить, що в ній закріплено один із фундаментальних принципів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2025 року у cправі №    916/2705/24.
Отже, викладені у договорі положення є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору.
Апеляційний господарський суд приходить до висновку, що підписавши договір, сторони погодилися з умовами, викладеними у вказаному договорі, а отже відповідач погодився з умовою про зобов`язання підписати акт на протязі 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання або в той самий строк надати мотивовану відмову від його підписання.
В матеріалах справи відсутній доказ того, що відповідач, відмовившись від підписання Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000027 від 30.11.2021 року на суму 26938,34 грн. та №Р-00000031 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн, надав мотивовану відповідь з поясненням причини не підписання вказаних актів.
Щодо доводів скаржника про те, що послуги не надавались і відповідач не знав про існування вказаних актів колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Апеляційний господарський суд констатує, що відповідач не спростував належними і допустимими доказами обставин про те, що послуги, зазначені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000027 від 30.11.2021 року на суму 26938,34 грн. та №Р-00000031 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн, позивачем не надавались і що відповідач про них не знав.
Суд також враховує те, що на заявлені позивачем претензії відповідач відреагував частковою сплатою грошових коштів у розмірі 33000,00 грн, не заперечив проти наявної заборгованості і проти того, що позивачем були надані відповідні послуги, зазначені в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Р-00000027 від 30.11.2021 року на суму 26938,34 грн. та №Р-00000031 від 30.12.2021 року на суму 13299,92 грн, котрі стали підставою для нарахування заборгованості.
Водночас, матеріалами справи не підтверджено, що відповідач здійснив повну оплату за надані позивачем послуги.
Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, враховуючи, що відповідач не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань за укладеним договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у справі №914/2613/24.
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст.ст. 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» за Вих № 23/12-01 від 23.12.2024 року (вх. №  01-05/3755/24 від 26.12.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2024 року у справі № 914/2613/24 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич

Суддя                                                                                                    О.І. Матущак

Суддя                                                                                                    І.Ю. Панова