ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/274/25 Справа № 213/3423/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Рігапеляційну скаргу захисника Шелудько Андрія Олександровича на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі605 грн. 60 коп, -
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року встановлено, 24.07.2024 року, 22год. 18хв., в Дніпропетровській області, місто Кривий Ріг, Інгулецький район, пр. Південний, буд.№19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest 6820 ARHK 0298, результат 1,96% проміле. З результатом тесту водій згоден. Зафіксовано на БК 475790, 475765, Хіомі. ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився захисник Шелудько Андрій Олександрович та оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі захисник Шелудько А.О. просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального, процесуального права, висновки суду є передчасними та не відповідають дійсності.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП.
Звертає увагу, що працівниками поліції були порушені вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки відсутні будь-які згадки про підстави зупинення авто, оскільки автомобіль перебував у нерухомому стані.
Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначає, що порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не була в той момент водієм і у неї немає обов`язку проходити відповідний огляд.
Позиції сторін в суді:
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлена про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. До апеляційного суду жодних клопотань не надходило.
Захисник Шелудько А.О. належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду. До суду надійшло клопотанняпро розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами. Наполягав на задоволенні вимог, зазначених в апеляційній скарзі.
Висновки суду:
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, долучений до справи відеозапис та пояснення учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника Шелудько А.О. не підлягає задоволенню за таких підстав:
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 р.1. «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками алкогольного сп`яніння є:  запах алкоголю з порожнини рота  , порушення координації рухів  ,порушення мови  ,виражене тремтіння пальців рук  ,різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя  ,поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.6 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Як вбачається з матеріалів  справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Дослідивши матеріали провадження суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме – за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння – підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №736895 від 24.07.2024 року;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- роздруківка тестування на алкоголь;
- рапорт інспектора поліції, довідку згідно національної автоматизованої інформаційної системи про те, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право користування транспортними засобами;
- відеозапис, до протокола про адміністративне правопорушення серії ААД №736895 від 24.07.2024 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме те що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Твердження сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується відеозаписом до протокола про адміністративне правопорушення серії ААД №736895, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається рух автомобіляВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 .
На відеозаписі зафіксовано, що після зупинки автомобіляз пасажирського місця на передньому сидінні вийшов чоловік. Після наближення до автомобіля поліцейських виявилось, що ОСОБА_1 знаходилась на водійському сидінні. 
Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не ззаявляла, що вонане керувала транспортним засобом. 
Цим самим спростовуються доводи захисника про порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була в той момент водієм і у неї немає обов`язку проходити відповідний огляд.
Позиція сторони захисту, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки відсутні будь-які згадки про підстави зупинення авто, оскільки автомобіль перебував у нерухомому стані не є слушною та спростовується наявним в справі відеозаписом про його рух. Також чітко пояснена причина зупинки транспортного засобу - непрацююча фара в режимі ближнього світла.
Вказана обставина також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕНА №2674328 від 24.07.2024), а.с.7
Отже, дії працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу є абсолютно правомірними.
Апеляційний суд наголошує, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорти, які є в матеріалах справи не повинні братись до уваги не є слушним.
Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони захисту з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.
З огляду на викладене, постанова судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шелудько Андрія Олександровича залишити без задоволення.
Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя