справа № 367/8373/21
головуючий у суді І інстанції Кравчук Ю.В.
провадження № 22-ц/824/2789/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
06 листопада 2024 року                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Холудєєва Бориса Єгоровича на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2023 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -
в с т а н о в и в :
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, у якому просив: зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 згідно з рішення Ірпінського міського суду Київської області №367/5935/18 від 12 травня 2020 року на користь                   ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття,                         ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1 500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання законної сили рішення суду та до досягнення дитиною повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з рішення Ірпінського міського суду Київської області №367/5935/18 від 12 травня                   2020 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 вказує, що згідно з рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №2-2211/11 від 28 лютого 2011 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач зазначає, що на теперішній час він офіційно працевлаштований, працює на ПП «Юніон Трейд Плюс», на посаді комірника та заробітна платня у нього складає - 5 461 грн 82 коп. З урахуванням стягнень податків, він отримує - 4 396 грн 76 коп.
Таким чином, на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач сплачує аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на теперішні час це - 1 500 грн та на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 000 грн щомісячно. Тобто, на двох дітей, позивач сплачує -                        4 500 грн, при заробітній платні - 4 396 грн 76 коп., та кожного місяця він буде ще винен більш 100 грн.
Позивач наголошує, що при ухвалені рішення Ірпінський міський суд Київської області у справі №367/5935/18 від 12 травня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, не врахував, що у позивача є діти, та з нього вже стягуються аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №2-2211/11 від 28 лютого 2011 року.
Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що йому зовсім не залишається коштів для проживання, що ставить його у скрутне матеріальне становище.
 
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову вимог ОСОБА_1 . 
Рішення мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається у своєму позові.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1  - адвокат Холудєєв Б.Є. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено і неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з тим оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що у позивача на утриманні перебуває двоє дітей та з нього вже стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі частини усіх доходів щомісячно.
Скаржник зазначає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 3 000 грн, є надмірним для нього, оскільки ставить його у скрутне матеріальне становище.
Загалом доводи апеляційної скарги є аналогічними із доводами, наведеними позивачем у позовній заяві.
 
Учасник справи, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
 
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1                        ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 .
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня                  2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №2- 2211/11 від 28 лютого 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Із довідки ПП «Юніон Трейд Плюс» від 15 жовтня 2021 року №43 вбачається, що ОСОБА_1 , дійсно працює в ПП «Юніон Трейд Плюс» на посаді комірника з 01 вересня 2021 року (наказ № 427 від 31 серпня 2021 року).
Відповідно довідки ПП «Юніон Трейд Плюс» №ЮТП00000060 від                   11 жовтня 2021 року, що видана ОСОБА_1 , за період з 01 вересня                      2021 року по 30 вересня 2021 року він отримав дохід у сумі 5 461 грн 82 коп.,  сума до виплати 4 396 грн 76 коп.
Як вбачається з постанови держаного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Єрмошенко А.Д. свідчить про те, що на виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист з примусового стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 367/5935/18 виданого                 07 липня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області.
За змістом статей 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі   №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
За правилами статті 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до частини 2 статті 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина  2 статті 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року   № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині  2 статті 182 СК України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року 2 272 грн.
Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.
Відповідно до ст.81 ЦПК України та змісту положень ст. 192 СК України, позивач повинен довести наявність обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я (чи інших обставин), що настали після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів.
Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру аліментів, що утримуються з нього згідно з рішення Ірпінського міського суду Київської області №367/5935/18 від 12 травня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1 500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому що йому не залишається коштів для проживання, оскільки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вже стягуються аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та це ставить його у скрутне матеріальне становище.
Однак, сам по собі факт зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей не може слугувати доказом погіршення матеріального становища позивача, оскільки обставина, щодо стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 існувала на момент прийняття рішення Ірпінським міським судом Київської області від 12 травня 2020 року про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачем не долучено доказів того, що він сплачує аліменти відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2011 року у справі № 2-2211/11.
Скрутне матеріальне становище у позивача викликане свідомим обранням позивачем роботи з відповідним рівнем оплати праці у відповідному розмірі. Так, у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19 Верховний Суд зазначив, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов для проживання розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дитини та захищає її права.
Тобто, будучи працездатною особою, ОСОБА_1 має вживати заходів щодо працевлаштування на роботу з достойною заробітною платою, яка забезпечить гідні умови життя як дитини, так і самого позивача. Тому твердження позивача про малу заробітну плату позивача, суд не бере до уваги, оскільки позивач є працездатною особою, та позивачем не надано відповідних доказів протилежного.
Інших доводів та доказів на їх підтвердження, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, апеляційному суду надано не було.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач в порушення частини 1 статті 81 ЦПК України не довів обставини, на які посилається в своєму позові.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна  скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну представника ОСОБА_1 - адвоката Холудєєва Бориса Єгоровича залишити без задоволення.
Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   
 
Дата складення повного судового рішення 27 грудня 2024 року.

 

 
 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська