ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/136/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №2322/395/11 Категорія: на ухвалу 	Романова О.Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 січня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., 
за участю секретаря Ярошенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2024 року про закриття провадження у справі за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Пилипенка Р.Б. звернувся із скаргою на дії приватного виконавця Плесюка О.С. , в якій він, з урахуванням уточнених вимог просив суд:
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 23.08.2024 р. ВП №75612031 (ЗВП №75822769) про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 – земельної ділянки, кадастровий номер 7125155100:05:000:6186, площею 3,0319, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району;
-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. звільнити з-під арешту земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер 7125155100:05:000:6186, площею 3,0319, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району, яка незаконно описана постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 23.08.2024 р. ВП № 75612031;
-визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. щодо не направлення на поштову адресу боржника ОСОБА_1 примірника постанов про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів Чорнобаївського районного суду Черкаської області №2322/395/11, у зведеному виконавчому провадженні №75822769;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 11.09.2024 р. ВП №75612031 (ЗВП №75822769) про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження».

Крім того, 02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника Пилипенка Р.Б. звернувся до суду із скаргою на дії органу примусового виконання, в якій просив суд:
- скасувати постанову приватного виконавця округу Черкаської області Плесюка О.С. від 23.07.2024 про відкриття виконавчого провадження №75612031 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.11.2014 р. №2322/395/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом в сумі 15009,77 Євро;
- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 29.07.2024 р. про відкриття виконавчого провадження №75652701 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.11.2014 р. №2322/395/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом (неустойки) в сумі 26810,07 грн.;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. повернути виконавчі листи Чорнобаївського районного суду Черкаської області у цивільній справі №2322/395/11 стягувачу – АБ «Укргазбанк» у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення вказаних виконавчих документів до примусового виконання.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2024 року об`єднано в одне провадження скаргу ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Р.Б. на постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про відкриття виконавчого провадження № 75652701 та № 75612031 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2322/395/11 (справа № 2322/395/11, провадження № 4-с/709/6/24) та скаргу представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Р.Б. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. щодо ненаправлення на поштову адресу боржника ОСОБА_1 примірника постанов про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів Чорнобаївського районного суду Черкаської області № 2322/395/11, у зведеному виконавчому провадженні № 75822769; скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 23.08.2024 про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 – земельної ділянки, кадастровий номер № 7125155100:05:000:6186 та зобов`язання звільнити її з-під арешту; скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 11.09.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності (справа № 2322/395/11, провадження № 4-с/709/5/24).
Об`єднаній справі присвоєно № 2322/395/11, провадження № 4-с/709/5/24.
01 листопада 2024 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Пилипенком Р.Б. заявлено клопотання про закриття провадження у цивільній справі №2322/395/11 за скаргою ОСОБА_1 за відсутністю предмета спору.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2024 року клопотання представника скаржника Пилипенка Р.Б. про закриття провадження у справі задоволено.
Провадження у справі за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Р.Б. на дії/бездіяльність органу примусового виконання закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку із поверненням виконавчих листів у вищевказаних виконавчих провадженнях, у рамках яких було подано дану скаргу, відсутній предмет спору, а тому провадження у справі за даною скаргою підлягає до закриття у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що вона є необґрунтованою, судом порушено норми процесуального права, просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що у судовому засіданні 01.11.2024 року ОСОБА_1 був відсутній та не надавав своєї згоди на закриття провадження у цивільній справі, а також не узгоджував із своїм представником питання щодо відсутності предмета спору у цивільній справі №2322/395/11 та наявності дійсних підстав для закриття провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АБ «Укргазбанк» - Стадник П.В. вказує, що до скарги, яка подана до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, представником ОСОБА_1 – адвокатом Пилипенком Р.Б. долучено копію ордера на надання правничої допомоги за №1096722 від 08.09.2024 року у відповідності до якого договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.
Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вказаним вимогам.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав – це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.
У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.
Підстави позову – це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Правові підстави позову – це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, не існування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Колегія суддів звертає увагу на те, що виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд і невід`ємною частиною судового розгляду, тому норма пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України підлягає застосуванню і до розділу VII указаного кодексу через відсутність винятків (спеціальної норми у цьому розділі ЦПК України).
Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі №2-3762/02.
Встановивши, що на час відкриття провадження у цій справі між сторонами існував спір (скарга) щодо дій та бездіяльності органу примусового виконання рішення, колегія суддів виходить з помилковості висновків місцевого суду про можливість закриття провадження з підстав відсутності предмета спору.
Щодо доводів ОСОБА_1 в частині того, що його адвокатом не було з ним узгоджено питання щодо подання клопотання про закриття провадження у справі, то колегія суддів враховує наступне.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, передбачається, що адвокат надає особі професійну та кваліфіковану правову допомогу.
Встановлено, що згідно з ордером від 08.09.2024 року серія СА № 1096722 адвокат Пилипенко Р.Б. діє в інтересах ОСОБА_1 та ордером передбачено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються (т. 1, а. с. 14).
Тому доводи ОСОБА_1 у даній частині колегія суддів відхиляє, з огляду на їх безпідставність та невідповідність договірним зобов`язанням, які склалися між скаржником та його адвокатом. 
Відповідно до пункту 6 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктами 1 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.
З наведених мотивів оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2024 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 17 січня 2025 року.

Судді: