ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/10582/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районні ведення бойових дій у складі медичного підрозділу від військової частини НОМЕР_1 в період з 20.02.2023 по 15.04.2023, з 26.04.2023 по 31.05.2023, з 05.06.2023 по 03.08.2023, з 20.08.2023 по 22.12.2023;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районні ведення бойових дій у складі медичного підрозділу від військової частини НОМЕР_1 в період з 20.02.2023 по 15.04.2023, з 26.04.2023 по 31.05.2023, з 05.06.2023 по 03.08.2023, з 20.08.2023 по 22.12.2023 з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди за вказані періоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу ВЧ НОМЕР_1 на посаді водія 2 автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, де перебував на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення, додаткову винагороду під час дії воєнного стану. Позивача наказами командира ВЧ НОМЕР_1 залучали до складу медичного підрозділу, що розташовувався в місті Курахове, Донецька область для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (виконував завдання пов`язані з евакуації поранених військовослужбовці Збройних Сил України в якості водія на лікувально-евакуаційному (реанімаційному) автомобілі), в такі періоди: з 20.02.2023 по 15.04.2023; з 26.04.2023 по 31.05.2023; з 05.06.2023 по 03.08.2023; 20.08.2023 по 22.12.2023. Проте, за час залучення до виконання завдань у складі медичного підрозділу позивачу здійснювалось нарахування додаткової винагороди із розрахунку у розмірі 30 000 гривень, з чим ОСОБА_1 незгодний, оскільки мав отримувати 100 000 гривень за здійснення необхідних заходів для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районі бойових дій у складі медичного підрозділу. Також представником позивача до відповідача направлено адвокатський запит, яким останнього просили надати документальне підтвердження про залучення позивача до виконання завдань у складі медичного підрозділу, здійснити нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень. Відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень. Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районні ведення бойових дій у складі медичного підрозділу від Військової частини НОМЕР_1 в періоди з 12.06.2023 (наказ про відрядження №164 від 12.06.2023) по 01.08.2023 (наказ про повернення з відрядження №217 від 01.08.2023), з 20.08.2023 (наказ про відрядження №236 від 20.08.2023) по дату повернення з цього відрядження.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України в районні ведення бойових дій у складі медичного підрозділу від Військової частини НОМЕР_1 в періоди з 12.06.2023 (наказ про відрядження №164 від 12.06.2023) по 01.08.2023 (наказ про повернення з відрядження №217 від 01.08.2023), з 20.08.2023 (наказ про відрядження №236 від 20.08.2023) по дату повернення з цього відрядження, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди за вказані періоди.
У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Суд першої інстанції під час розгляду даної справи не надав належної уваги доказам, що додані до позовної заяви скаржника, а саме копії довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України вих. №182 від 17 жовтня 2023 року (далі - додаток 6 до позовної заяви скаржника). У вказаному доказі міститься інформація про періоди залучення скаржника для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (виконував завдання пов`язанні з евакуації поранених військовослужбовці Збройних Сил України в якості водія на лікувально- евакуаційному (реанімаційному) автомобілі) з 20.02.2023 по 15.04.2023; з 26.04.2023 по 31.05.2023; з 05.06.2023 по 03.08.2023; з 20.08.2023 по 22.12.2023. Також міститься інформація щодо документів на підставі яких видано додаток 6 до позовної заяви скаржника, а саме: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2023 №52;
витяги із наказів командира угрупування сил і засобів Медичних сил « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: від 22.02.2023 №40, від 29.04.2023 №95, від 08.06.2023 №135, від 11.08.2023 №199, від 24.08.2023 №212; витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 (р.н. №1 від 01.01.2023) (далі - додаток 4 до позовної заяви скаржника). Важливим фактом є видача додатку 6 до позовної заяви скаржника здійснена відповідачем, що підтверджується вихідним номером від 17 жовтня 2023 року №182 та підписом та печаткою відповідача. Тим самим підтверджується наявність у розпорядженні відповідача зазначених документів на підставі яких видано додаток 6 до позовної заяви скаржника.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що   ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2023 №52, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (по особовому складу) від 15.02.2023 №5-РС на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_3 військового мобільного госпіталю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (на 675 ліжок) медичних сил Збройних Сил України, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.02.2023 зараховано до списків особового складу, та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з 21.02.2023, вважати таким, що з 20.02.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць згідно 4 тарифного розраду, шпк «солдат».
Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 63% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 556% посадового окладу.
Вислуга станом на 20.02.2023 становить: календарна 00 років 11 місяць, пільгова 00 роки 00 місяців.
Підстава: витяг із наказу начальника ВМКЦ ЗР (по о/с) від 02.01.2023 №5-РС (вх.10328 від 20.02.2023), рапорт солдата ОСОБА_1 від 20.02.2023 (вх. №402), припис начальника ВМКЦ 3Р від 20.02.2023 №550/889 від 16.02.2023.
На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.06.2023 №164 вважати таким, що   вибув 12.06.2023 у відрядження солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, до Курахівської Лікарсько-сестринської бригади м. Курахове, Донецької області   з 12.06.2023 до окремого розпорядження.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2023 №217 вважати таким,   що прибув 01.08.2023 з відрядження, солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, з передової хірургічної групи м. Курахове, Донецької області.
Підстава: посвідчення про відрядження №613 від 12.06.2023.
На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2023 №236 вважати таким, що вибув 20.08.2023 у відрядження солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення, до передової хірургічної групи АДРЕСА_1 , для підсилення групи медичних підрозділів, з 20.08.2023 до окремого розпорядження.
Підстава: посвідчення про відрядження №931 від 20.08.2023.
У відповідності до довідки від 17.10.2023 №182 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої солдату ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 20.02.2023 по 15.04.2023, з 26.04.2023 по 31.05.2023, з 05.06.2023 по 03.08.2023, з 20.08.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України смт. Петропавлівка, Дніпропетровська обл., м. Курахове Донецької обл. Підстава: витяг із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.02.2023 №52; витяги із наказу командира угруповання сил і засобів Медичних сих « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: від 22.02.2023 №40, від 29.04.2023 №95, від 08.06.2023 №135, від 11.08.2023 №199, від 24.08.2023 №212; витяги із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 (р.н. №1 від 01.01.2023).
Крім того, матеріали справи містять витяг з журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 інв. №1 дск від 01.01.2023 за період з 20.02.2023 по 20.08.2023.
З довідки про призначення та виплату грошового забезпечення та додаткових виплата на ОСОБА_1 від 01.06.2024 №6 з графи «Додаткова винагорода на період дії воєнного стану» випливає нарахування таких сум додаткової винагороди: березень 2023: 9 642,86 грн;   квітень 2023: 30 000,00 грн;   травень 2023: 19 000,00 грн; червень 2023: 29 032,26 грн; липень 2023: 26 000,00 грн; серпень 2023: 30 000,00 грн; вересень 2023: 13 548,39 грн; жовтень 2023: 28 000,00 грн; листопад 2023: –грудень 2023: –.
26.02.2024 представником позивача до відповідача направлено адвокатський запит з питанням щодо здійснення позивачу виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Листом від 08.03.2024 №991/616 відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, враховуючи те, що виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у складі медичних підрозділів не є вичерпною підставою для здійснення такої виплати.
На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2024 №17 солдата ОСОБА_1 , водія 2 автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника Генерального Штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.12.2023 №843-РС на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_4 , вважати таким, що 16.01.2024 справи та посаду здав.
З 16.01.2024 виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, забезпечити на шлях прямування сухим пайком на одну добу в кількості один комплект, видати всі види атестатів і вважати вибувшим до нового місця служби - ВЧ НОМЕР_4 АДРЕСА_1 .
Оскільки, скаржником оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, тому предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду, лише в цій частині.
Надаючи оцінку спірним відносинам в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до статті 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008(далі Положення).
У відповідності до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового   забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові   додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років, тощо.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова №168).
З 24.02.2022  по 01.02.2023  на підставі окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 проводилось врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168, та починаючи з 01.02.2023 у врегулювання виплати додаткової винагороди проводилось на підставі наказу №44 від 25.01.2023 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам»
Відповідно наказу №44 від 25.01.2023   «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам» зазначено наступне:
На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави; з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України; з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;   у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем   Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у   межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;   з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних   предметів поза районами ведення бойових дій;   у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком   завдань, затвердженим Міністром оборони України;   із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави   безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.
п. 4 Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Поряд з цим, залученому особовому складу до угруповання сил і засобів бойовим наказом вищого штабу поставлені бойові (спеціальні) завдання.
Отже виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022. №168 у розмірі понад 30.000,00 грн , 50 000 грн та 100.000,00 грн була передбачена у разі особистого вчинення кожним конкретним військовослужбовцем протягом доби (календарного дня) будь-якого діяння, зазначеного у пункті 2 Наказу 44 який є ХХХІV частиною наказу №260 «Про затвердження Порядку Виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».
Відповідно до п. 31 Наказу Міністерства оборони України №164 від 23.03.2017 року, «Про затвердження Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України» дається визначення поняттю «медичний персонал» - Медичний персонал (як військовий, так і цивільний) - особи, які входять до складу медичних формувань і призначені (постійно або тимчасово) для виконання винятково медичних функцій - розшуку, евакуації, транспортування, встановлення діагнозу чи лікування, включаючи надання першої допомоги та допомоги пораненим, хворим і особам, які потерпіли корабельну аварію (аварію літального апарата), а також для здійснення профілактики захворювань або для здійснення адміністративно-господарського забезпечення медичних формувань та роботи на санітарному транспорті.
Матеріалами підтверджено, що солдат ОСОБА_1 в період з 12.06.2023 (наказ про відрядження №164 від 12.06.2023) по 01.08.2023 (наказ про повернення з відрядження №217 від 01.08.2023), з 20.08.2023 (наказ про відрядження №236 від 20.08.2023) по дату повернення з цього відрядження, тобто за час перебування у м. Курахово Донецької області перебував у складі медичного формування на посаді водія, а отже мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.
Отже, згідно наданих позивачем витягів з бойових журналів підтверджено, що позивачем дійсно в спірні періоди виконувалися з здійснення медичних заходів.
Однак,  матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання позивачем обов`язків водія в медичному формуванні в зоні ведення бойових дій в інші періоди, які зазначені в позовній заяві, а отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що  позовні вимоги в такій частині задоволенню не підлягають.
Колегія зауважує, що  ні матеріали справи, ні матеріали апеляційної скарги, не містять жодних доказів, які б свідчили перебування у складі медичного формування на посаді водія або факт безпосередньої участі позивача у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період.
Визначаючись щодо належного, допустимого та достатнього доказу безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах для виплати йому спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, колегія  суддів враховує, що постанові від 21.03.2024 у справі №560/3141/23 Верховний Суд у подібних правовідносинах вказав, що конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».
Також Верховний Суд у п.п. 33-42 постанови від 21.03.2024 у справі №560/3141/23 зазначив:
«Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).
Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29 (далі – Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
Пунктом 3 Окремого доручення передбачено, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).
З огляду на вказані норми можливо дійти висновку про те, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.
В той же час, колегія суддів зауважує, що форма довідки яка дає право військовій частині визначити розмір додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 доведена до військових частин окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з....»
Натомість матеріали справи не містять вказаної довідки. Не надано такої і до матеріалів апеляційної скарги.
Стосовно поданого представником позивача клопотання про витребування доказів, то колегія суддів відзначає, що в спірних правовідносинах відповідач неодноразово і у відзиві на позову заяву, і у відзиві на апеляційну скарги наголошував про відсутність документів, які б свідчили про участь позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки останній до таких не залучався.
Наразі, в межах розгляду цієї справи колегія суддів не ставить під сумнів ймовірне перебування у складі медичного формування на посаді водія або інших заходах за спірний період, проте при прийнятті даної постанови виходить виключно із існуючої доказової бази, наявної у справі, яка стосується стверджуваної бездіяльності відповідача.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров