ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25431/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року ( суддя 1-ї інстанції Боженко Н.В.) в адміністративній справі №160/25431/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області   про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 

ВСТАНОВИВ:
20.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №960 о/с від 10.09.2024 “По особовому складу” в частині звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національної поліцію” (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1699к від 03.09.2024 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП “КОРД” (стрілецький) в частині застосування до поліцейського взводу №2 роти №3 ППОП “КОРД” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0129525) дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 5, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VIII, наказу Національної поліції України від 09.08.2022 №568 “Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану”, Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та інших його структурних, відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 30.09.2016 №2786, Присяги працівника поліції, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 та 29.06.2024 в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам;
- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції на штатній посаді поліцейського взводу №2 роти №3 ППОП “КОРД” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з 11.09.2024;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.09.2024 по день ухвалення судового рішення.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність наказів відповідача, якими на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Зазначає, що такі накази постановлені без врахування присутності позивача у відповідний день на роботі, а також інших обставин, які мають значення для обставин цієї справи. Окрім цього, службове розслідування тривало більше, ніж передбачено законодавством. При цьому саме переведення позивача на нову посаду було незаконним і не було погоджено з керівником підрозділу, в який позивача було переведено. Звертає увагу, що з посадовими обов`язками ознайомився вже після дня, в який позивач був відсутній на новому місці служби. Також всупереч вимог ст. 29 Кодексу законів про працю України позивачу не проведено відповідних роз`яснень. Разом з цим, кваліфікаційні вимоги за новою посадою також затверджено після дня, за прогул в якому позивача звільнено зі служби. Також вказує, що відповідач не врахував наявні пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин. Отже, оскаржуваний наказ є необґрунтованим, тобто винесений без урахуванням усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Не містить достатніх доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Так вважає, що є недоведеною правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, якщо посадові обов`язки на момент переведення позивача не було складено. Стосовно висновків відповідача про невиконання чи неналежного виконання саме ним службових обов`язків, зазначає, що обов`язок позивача прибути на нове місце служби кореспондується з обов`язок суб`єкта владних повноважень дотримуватися своїх власних процедур в частині належного та завчасного повідомлення поліцейського у визначений законом спосіб про його переведення до іншого структурного підрозділу чи іншого місця служби. Таким чином доводи позивача про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування є неспростованими. Крім того,  відповідачем не доведено і судом не встановлено, у чому саме полягало порушення позивачем Присяги. Також враховуючи те, що лише 08.07.2024 було встановлено відсутність позивача на місці несення служби, під час службового розслідування не встановлено об`єктивних причин відсутності його  на службі з 27.06.2024 та 29.06.2024 в умовах воєнного стану. Позивач наполягає, що йому не було повідомлено про місце несення служби.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в ОВС з 21.09.2008, в органах поліції з 07.11.2015.
Наказом Національної поліції України від 09.08.2022 року №568 установлено на період дії воєнного стану для поліцейських, зокрема, відповідача шестиденний робочий тиждень, скасувавши вихідний день – суботу. 
Наказом відповідача від 10.11.2023 року №798 о/С позивач призначений на посаду поліцейського взводу №1 (м. Павлоград) батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області. 
Наказом відповідача від 26.06.2024 року №646 о/с позивача призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 полку поліції особливого призначення “КОРД”. В наказі наявна відмітка про ознайомлення з ним позивача 26.06.2024 року. 
08 липня 2024 року командиром роти №3 ППОП “КОРД” ОСОБА_2 складено рапорт, згідно якого, зокрема, позивач в період з 27.06.2024 року по 08.07.2024 року не вийшов на службу та був відсутній в місці розташування роти.
08 липня 2024 року складено Акт про відсутність на службі (робочому місці) №35/666, згідно якого у приміщенні роти №3 ППОП “КОРД” позивач всупереч вимогам Внутрішнього розпорядку для поліцейських з 09:00 год 27.06.2024 року по 09:00 год 08.07.2024 року був відсутній на службі.
09 липня 2024 року за вхідним номером №44 зареєстровано рапорт т.в.о. командира ППОП “КОРД” ОСОБА_3 про невихід на службу без поважних причин ряду поліцейських, серед яких у п. 15 вказано позивача як такого, що не з`явився на службі 04 та 05.07.2024 року. 
Наказом відповідача від 23.07.2024 року №1590 призначено службове розслідування на підставі вищевказаного рапорту. 
Листом відповідача від 31.07.2024 року №6711/103/04-2024 позивача запрошено на 05.08.2024 року для надання пояснень щодо неприбуття на службу з 27.06.2024 року. Лист направлено рекомендованим відправленням №4904501102769, згідно трекінгу поштових відправлень лист отримано 08.08.2024 року. 
Також відповідачем надано скріншоти переписки в месенджерах “Telegram”, “WhatsApp” “Viber” з контактом “Перебийніс Артур Ле…”, згідно яких відповідному контакту направлено документи. 
01 серпня 2024 року командиром взводу ОСОБА_4 надано пояснення, згідно яких позивач перебував на лікарняному з 01.07.2024 року, до служби став з 22.07.2024 року.
01 серпня 2024 року командиром взводу ОСОБА_4 надано ще одні пояснення, згідно яких позивач з 27.06.2024 року по 20.07.2024 року був відсутній на службі. 
05 серпня 2024 року позивачем надано пояснення, згідно яких він перебував на лікарняному з 01.07.2024 року по 08.07.2024 року, наразі проходить службу в ППОП “КОРД”. 
Наказом відповідача від 06.08.2024 року №1697, зокрема, продовжено строк службового розслідування на 15 календарних днів. 
16 серпня 2024 року командиром роти ОСОБА_5 надано пояснення, згідно яких позивач був на лікарняному до 10.07.2024 року, а з 15.07.2024 року по 22.07.2024 року був знову на лікарняному, з 22.07.2024 року відвідує заняття до цього часу.
17 серпня 2024 року складено та затверджено висновок про результати службового розслідування щодо зазначеного раніше рапорту від 12.07.2024 року №44. В частині акту, що стосується позивача (стор. 43) згідно рапорту майора поліції Ю. Губанова від 08.07.2024 року та акту про відсутність на службі від 08.07.2024 року №35/666 позивач з 27.06.2024 року по 08.07.2024 року був відсутній на службі. Опитаний командир взводу пояснив, що з 27.06.2024 року по 20.07.2024 року позивача на службі не було, з 01.07.2024 року перебував на лікарняному, став до служби 22.07.2024 року, проходить навчання, однак їхати на бойові дії відмовляється. Опитаний командир роти пояснив, що позивач вийшов на службу з лікарняного лише 10.07.2024 року, а з 15.07.2024 року по 22.07.2024 року був знову на лікарняному, відкрито не бажає проходити служби в ППОП “КОРД”. Опитаний позивач пояснив, що перебував на лікарняному з 01.07.2024 року по 08.07.2024 року. За результатами звіряння з Електронним реєстром листків непрацездатності позивач перебував на лікарняному з 01.07.2024 року по 05.07.2024 року, з 06.07.2024 року по 08.07.2024 року, з 15.07.2024 року по 19.07.20224 року, 20.07.2024 року, з 12.08.2024 року по 16.08.2024 року. Як висновок зазначено, що в діях позивача вбачаються порушення вимог законодавства, що виразилось у відсутності позивача на службі без поважних причин з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року в умовах воєнного стану. Пунктом 10 заключної частини акту запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. 
Позивачем надано до суду посадову інструкцію поліцейського взводу №2 роти №3 полку особливого призначення “Корпус оперативно-раптової дії” (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, яка затверджена 27.08.2024 року. 
Наказом відповідача від 03.09.2024 року №1699к до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 1, 5, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, Внутрішнього розпорядку дня поліцейський, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших його структурних, відокремлених підрозділів, Присяги працівника поліції, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.
Цим же наказом у п. 15 вирішено вважати прогулами дні не виходу на службу: з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року – позивачем. 
Вищевказаний наказ позивачу направлено рекомендованим листом №4902604215631, який згідно трекінгу поштових відправлень отримано 09.09.2024 року. 
Наказом відповідача від 10.09.2024 року №960 о/с позивача звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). 
Згідно довідки ППОП “КОРД” від 04.10.2024 року №35/1610 позивач не прибув для ознайомлення з наказом від 03.09.2024 року. 
Згідно довідки начальника УФЗБОГ ГУНП в Дніпропетровській області позивач перебував на лікарняних в такі періоди: 
1) 01.07.2024 року – 05.07.2024 року;
2) 06.07.2024 року – 08.07.2024 року;
3) 15.07.2024 року – 19.07.2024 року; 
4) 20.07.2024 року – 20.07.2024 року;
5) 12.08.2024 року – 16.08.2024 року; 
6) 17.07.2024 року – 19.07.2024 року; 
Відповідачем надано скріншоту листків непрацездатності позивача, згідно яких позивач перебував на лікарняному:
1) з 01.07.2024 року по 05.07.2024 року (№12716602-2023771302-1)
2) з 06.07.2024 року по 08.07.2024 року (№12716602-2023818817-1);
3) з 15.07.2024 року по 19.07.2024 року (№12802055-2023946296-1);
4) з 20.07.2024 року по 20.07.2024 року (№12802055-2024060898-1),
а також інші, складені пізніше. 
Не погоджуючись з вказаними наказами, вважаючи, їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що спірні накази відповідачем прийнято обґрунтовано, правомірно та в межах компетенції, а службове розслідування проведено з дотриманням процедури.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Спірним у справі є правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 по 29.06.2024.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються       Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII       (далі - Закон України №580-VIII).
За приписами       статті 1 Закону України №580-VIII       Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Відповідно до частини першої       статті 18 Закону України №580-VIII       поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень       Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частинами першою та другою       статті               19 Закону України №580-VIII       у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлено               Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут). Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським       Конституції       і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктів 1, 5, 8 ч. 3 ст. 1  Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених       статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема  бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;  вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини четвертої вказаної статті Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед   законом   незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Згідно з частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено               Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Наказ №893).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ  Наказу №893 службове розслідування призначається за письмовим       наказом       керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для призначення відповідачем наказом від 23.07.2024 за №1590 службового розслідування, послугувало надходження рапорту т.в.о. командира ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП підполковника поліції С. Горяінова від 09.07.2024  щодо невиходу на службу окремих поліцейських. (а.с. 57)
Наказом відповідача від 06.08.2024 року №1697, зокрема, продовжено строк службового розслідування на 15 календарних днів. 
Під час проведення службового розслідування було встновлено зокрема, що наказом відповідача від 26.06.2024 року №646 о/с позивача призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 полку поліції особливого призначення “КОРД”. В наказі наявна відмітка про ознайомлення з ним позивача 26.06.2024 року. (а.с. 56)
08.07.2924 був складений акт про відсутність позивача на службі  з 27.06.2024 по 08.07.2024.  (а.с. 85)
08 липня 2024 року командиром роти №3 ППОП “КОРД” ОСОБА_2 складено рапорт, згідно якого, зокрема, позивач в період з 27.06.2024 року по 08.07.2024 року не вийшов на службу та був відсутній в місці розташування роти. (а.с. 62, 63)
Проте в рамках проведення службового розслідування встановлен, що позивач перебував на лікарняному в такі періоди: 01.07.2024 року – 05.07.2024 року;  06.07.2024 року – 08.07.2024 року;  15.07.2024 року – 19.07.2024 року;  20.07.2024 року – 20.07.2024 року;  12.08.2024 року – 16.08.2024 року.
Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення щодо події за фактом відсутності на службі без поважних причин позивача, зокрема у командира взводу №2 роти №3 ППОП «КОРД» (стрілецький) ОСОБА_4 ,  командира роти №3 ППОП «КОРД» (стрілецький) ОСОБА_5 та у позивача.
Зібрано і досліджено зокрема і  характеристика позивача.
За результатами проведеного службового розслідування встановлено відсутність позивача на службі без поважних причин з 27.06.2024 по 29.06.2024 і запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. 
Наказом від 03.09.2024 року №1699к до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 1, 5, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, Внутрішнього розпорядку дня поліцейський, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших його структурних, відокремлених підрозділів, Присяги працівника поліції, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам. Цей наказ реалізовано наказом  від 10.09.2024 №960 о/с.
Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено дотримання відповідачем приписів Порядку № 893 при проведенні службового розслідування, і дають  можливість дійти висновку, що відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог законодавства.
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Щодо порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 1, 5, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, Внутрішнього розпорядку дня поліцейський, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП в Дніпропетровській області та інших його структурних, відокремлених підрозділів, Присяги працівника поліції, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року в умовах воєнного стану.
Під час судового розгляду справи знайшли підтвердження належними доказами встановлене під час службового розслідування недотримання позивачем зазначених відповідачем норм законодавства, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року в умовах воєнного стану.
Так з наказом від 26.06.2024 року №646 о/с про призначення  позивача на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 полку поліції особливого призначення “КОРД”, був ознайомлений 26.06.2024 року.  (а.с. 66)
Відповідачем встановлено, а позивачем не спростовано, що він був відсутній на службі з 27.06.2024 року по 29.06.2024 року, з урахуванням наказу від 26.06.2024 №646 о/с, поважних причин відсутності на службі у зазначений періо не навів.
Доводи скаржника про необізнаність місця несення служби та відсутності затвердження Положення про ППОП  КОРД (стрілецький) та посадової інструкції щодо посади позивача  є безпідставними і відхиляються судом, оскільки відсутність затвердження цих документів не звільняє позивача від  обов`язку з`явитись за місцем несення служби. Невиконання саме службових обов`язків у вказаному підрозділі, не було предметом службової перевірки.
В свою чергу позивач не навів жодного обґрунтованого пояснення своєї відсутності на службі у період з 27.06.2024 по 29.06.2024 а ні під час проведення службового розслідування, а ні під час розгляду справи судом першої інстанції. Таких доводів не навів скаржник і в апеляційній скарзі.
Доводи, на підтвердження спростування відсутності на службі, на які посилався позивач, були перевірені та спростовані судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів на їх спростування.
Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі про наявність в матеріалах службового розслідування двох пояснень командира взводу ОСОБА_4  датованих одним днем але різних за змістом, колегія суддів зазначає, що інформація у вказаних пояснень не є суперечливою.
Стосовно доводів скаржника про не зазначення а ні відповідачем, а ні судом в чому саме полягало порушення позивачем Присяги, адже позивач продовжував  нести службу та сумлінно виконувати свої службові обов`язки відповідно до функціональних обов`язків, які йому було доведено, колегія суддів зазначає, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Враховуючи вищезазначене та те, що оскільки під час проведеного службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, доводи апеляційної скарги про те, що дисциплінарною комісією взагалі не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку і вина останноього  у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена є помилковоми та спростовуються матеріалами справи.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.
Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який повною мірою дослідивши як матеріали службового розслідування, так і докази, надані під час судового розгляду, констатував обґрунтованість висновку службового розслідування щодо вчинення позивачем стверджуваного порушення, що зумовлює наявність у відповідача правових підстав розцінювати ці дії як дисциплінарний проступок та притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.
Отже, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, встановлено факт невиходу позивачем без поважних підстав на службу у період з 27.06.2024 по 29.06.2024, що по своїй суті є дисциплінарним проступком, за який поліцейський має нести дисциплінарну відповідальність.
За наведених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням воєнного стану в державі, а вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.
З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року в адміністративній справі №160/25431/24 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак