Ухвала
Іменем України 
12 березня 2025 року
м. Київ
справа № 308/13185/17
провадження № 51-4981 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду    у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням захиснику п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання, оскільки захисником в порушення ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)  не було долучено копію оскаржуваного рішення, при цьому вказане рішення було відсутнє у Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР), у зв`язку з чим перевірити його доводи у касаційній скарзі не виявлялось можливим.
Крім того, заявляючи у касаційній скарзі вимоги про визначення Верховним Судом суду апеляційної інстанції для розгляду трьох апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції та про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, захисник не зазначав, якими нормами КПК він керується, заявляючи такі вимоги на стадії оскарження в касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції  від 20 лютого 2025 року. 
У межах строку на усунення недоліків захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги, проте вказані Верховним Судом недоліки не усунув.
Так, захисником ОСОБА_4 знову не надано копію оскаржуваного рішення, та у заяві про усунення недоліків (без наведення положень КПК, якими скаржник керується в цій частині) висунуто вимоги, які зводяться до:
- витребування із Закарпатського апеляційного суду справу № 308/13185/17;
- визначення суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції 
- задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.
Водночас, як убачається зі змісту інформації, яка міститься у ЄДРСР (справа № 308/13185/17), оскаржуваною ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115  КК України, у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
З огляду на зазначене, перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Статтею 424 КПК визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Таким чином, оскарження у касаційному порядку зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції кримінальним процесуальним законом не передбачено, а тому, вказане судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
У зв`язку з цим відсутні підстави для розгляду вимог про витребування матеріалів кримінального провадження, визначення Верховним Судом суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції та про зміну запобіжного заходу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що, при наявності для цього обґрунтованих підстав,  питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а  також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого в порядку ч. 3 ст. 34 КПК.
Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частиною 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                           ОСОБА_3