Справа № 750/6604/24 	Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю. 	
Провадження № 33/4823/5/25 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М.,          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2024 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою серії ЕНА №1735916 від             24 березня 2024 року, за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно вчинив дії передбачені частиною другою вказаної статті.
Так, 03 травня 2024 року, о 22 год. 30 хв., в м. Чернігові по проспекту Миру, 51, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD MONDEO АХ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права, оскільки розгляд справи, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, було здійснено без його участі, що позбавило останнього можливості надати свої пояснення з приводу даних обставин події. Посилається на те, що матеріали справи містять документи, які не засвідчені у встановленому законодавством порядку, а у протоколі про адмінправопорушення незрозуміло, який саме пункт Правил дорожнього руху ним порушено.   
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Похилько С.М. втретє не з`явились, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином. При цьому, захисник тричі подавав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у інших судових засіданнях. Зі змісту клопотання  від 08.01.2025 року вбачається, що захисник знов ж таки просив відкласти розгляд справи та надав скриншот з сайту «Судова влада», де він 08.01.2025 року о 10 годині приймає участь у судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова у тотожній справі.  
А тому, беручи до уваги, що справа відносно його довірителя                ОСОБА_1 призначена в суді апеляційного суду на 08 год. 40 хв. та враховуючи незначну відстань між судом першої та апеляційної інстанцій і проміжок часу від даних судових засідань, на думку суду, це не перешкоджало розгляду даної справи відносно останнього та розцінюється як її затягування.
Більш того, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а»  Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №884316 від 03.05.2024 року, ОСОБА_1 03 травня 2024 року, о 22 год. 30 хв., в м. Чернігові по проспекту  Миру, 51, керував транспортним засобом FORD MONDEO АХ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. (а.с.4).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

При перевірці доводів апеляційної скарги невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП установлено не було. 

Формулювання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у складеному щодо нього протоколі, цілком відповідає диспозиції наведеній вище нормі матеріального закону, узгоджується із п. 2.1а Правил дорожнього руху, який зазначений у протоколі та ставиться у провину водія. Відтак, правові підстави вважати його нечітким чи незрозумілим, у означеному випадку, відсутні.

Згідно копії постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.07.2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік (а.с.9).

За інформацією, яка міститься у довідці ст. інспектора ВАП УПП в Чернігівській області ДПП від 06.05.2024 року встановлено, що згідно відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України ОСОБА_1 після позбавлення права керування транспортними засобами, станом на 03.05.2024 року своє право не поновив, тобто в територіальному сервісному центрі практичний та теоретичний іспити не складав та фактично на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не мав права керування транспортними засобами (а.с.8).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.
Так, з відеозапису убачається (а.с.5), що водій ОСОБА_1 всупереч        п. 2.1а Правил дорожнього руху керував транспортним засобом, не маючи права такого керування, оскільки був позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк, що він і не заперечував та пояснив працівникам поліції, що не отримав право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк та, після спливу якого, не отримав право на керування транспортними засобами відповідної категорії, проте навмисно порушує Закон та керує транспортним засобом, ігноруючи заборони, а тому він цілком обґрунтовано позбавлений права на одержання права керування транспортними засобами на п`ять років, що відповідає диспозиції ст. 126 КУпАП та санкції ч. 5 цієї статті.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його прав через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.
Більш того, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , бути присутнім під час розгляду справи в суді було поновлене апеляційним судом, останнього було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи.

Інші твердження ОСОБА_1 у апеляційній скарзі мають формальний характер та спрямовані на ухилення ним від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання останнім уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, повторно, протягом року, керував транспортним засобом не маючи такого права, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції       ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП  – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.            

Суддя	М. М. Оседач