ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року	Львів	Справа № 460/11279/23 пров. № А/857/17144/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Курильця А.Р., Мікули О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року (головуючий суддя Дудар О.М., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання  протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.04.2023 №421 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області «По особовому складу» від 28.04.2023 №97 о/с;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 28.04.2023.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.04.2023 №421 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції;
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.04.2023 №97о/с «По особовому складу».
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29 квітня 2023 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 квітня 2023 року до 07 червня 2024 року в сумі 276120 (двісті сімдесят шість тисяч сто двадцять) гривень 60 коп.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України з 16 серпня 2018 року до 28 квітня 2023 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 06.03.2022 №56о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який прибув після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ, призначено слідчим слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №620222400300000078 від 19.08.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, та за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.
22 березня 2023 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у кримінальному провадженні №620222400300000078 ОСОБА_1 , слідчому слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, - притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, як виконавцем, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року у справі №569/17227/22 (провадження №1-кс/569/1994/23) підозрюваного у кримінальному провадженні № 620222400300000078 ОСОБА_1 , який перебуває на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, відсторонено від займаної посади в межах строку досудового розслідування, до 18.04.2023 включно.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 24.03.2023 №669 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за викладеним в інформаційній довідці Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 23.03.2023 №642/116/46/01-2023 за фактом повідомлення про підозру працівнику Вараського РВП ГУНП в Рівненській області слідчому слідчого відділення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 .
Проведення службового розслідування цим наказом доручено дисциплінарній комісії у складі: голова комісії начальник УГІ ГУНП підполковник поліції Коршиков С.І., члени комісії начальник ВСР УГІ ГУНП майор поліції Фурман О.М., старший інспектор ВСР УГІ ГУНП старший лейтенант поліції Мельник В.В., заступник начальника відділу розслідувань злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП підполковник поліції Старовецька І.М..
Із вказаним наказом від 24.03.2023 №669 ОСОБА_1 ознайомлений 28.03.2023, що підтверджується власноруч вчиненим ним підписом на цьому наказі.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.04.2023 №776 строк службового розслідування було продовжено.
На виконання наказу від 24.03.2023 № 669 дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Рівненській області проведено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення працівником Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, за наслідком якого складено висновок службового розслідування від 19.04.2023.
Зазначеним висновком рекомендовано слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч.1 п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.04.2023 № 421 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» наказано, зокрема, слідчого слідчого відділу Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч.1 п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VII, що виразилось у недотриманні Конституції та законів України при виконанні службових обов`язків, у порушенні вимог підпунктів 1, 2, 4, 6 пункту 3 розділу II та пунктів 12, 15, 16, 18 посадової інструкції, що виразилось у недотриманні положень статей 19,68 Конституції України, статей 1,3, підпункту 1,2,3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1, 4, 6 пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи, пункту 1 статті 1, підпунктів 1, 2, 3, 5, 6, 7 пункту 3 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», частини 1 статті 2, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, частин 1,2 статті 9, частин 1, 2, 3 статті та ст.40 КПК України, положень пункту 4 розділу І, пункту 1, 3 розділу II, пункту 1 розділу III, пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи, що стосуються здійснення досудового розслідування, незастосуванні всіх передбачених законом заходів для забезпечення здійснення повного й ефективного розслідування, виконання завдання кримінального провадження шляхом охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і їх забезпечення у повному обсязі та за скоєння ним вчинку, що призвів до надзвичайної події, яка підриває авторитет Національної поліції, ім`я та статус останнього, як поліцейського, дискредитації звання поліцейського.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.04.2023 №97о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено 28.04.2023 з посади слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби).
Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначає, що «...що в основу зазначеного висновку покладено підозру про вчинення злочину. Суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне правопорушення, передбачене КК України, є кримінально караною дією, що підлягає встановленню за наслідками кримінального провадження і потребує доведення вини особи...»
ГУНП в Рівненській області не погоджується із твердження суду першої інстанції та звертає увагу суду апеляційної інстанції на наступне:
З аналізу ч.1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 по справі №804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону №580-VIII), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII). Акцентуючи увагу на тому, що Закон №580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у цій справі звертав увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07.02.2020 у справі №260/1118/18, від 26.11.2020 у справі №580/1415/19, від 22.02.2023 у справі №200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі №320/1206/21 та багатьох інших.
Слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження. Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
У постанові від 14.09.2023 у справі №200/1018/21-а Верховний Суд зауважив, що дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria») чи таке провадження було закрите (mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «Є. v. the United Kingdom»).
Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення від 11.02.2003 у справі «Ringvoid v. Norway»). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Тому, ГУНП в Рівненській області наголошує, що судом першої інстанції помилково у рішенні зазначено, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності порушує принцип презумпції невинуватості з огляду на те, що на момент проведення службового розслідування відсутній обвинувальний вирок суду.
Також, апелянт зауважує, що ОСОБА_1 не притягувався до дисциплінарної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення. Дисциплінарна комісія не робила жодних висновків з приводу наявності чи відсутності в його діях ознак злочину.
Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення було використане лише як привід для призначення службового розслідування, що в повній мірі відповідає вимогам пункту 2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
Натомість дисциплінарною комісією зроблено висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Також, суд першої інстанції у рішенні посилається на Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану», що у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан та ст. 29 Дисциплінарного статуту.
ГУНП в Рівненській області погоджується, що законодавцем під час дії в Україні правового режиму воєнного стану було доповнено Дисциплінарний статут НПУ новим розділом, у статті 29 якого зазначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Однак, при цьому у п. 3 ст. 19 Статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Такий пункт є чинним та не скасованим, тому має братися до уваги дисциплінарною комісією при визначенні виду дисциплінарного стягнення.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України з 16 серпня 2018 року до 28 квітня 2023 року.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 06.03.2022 №56о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який прибув після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ, призначено слідчим слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №620222400300000078 від 19.08.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, та за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.
22 березня 2023 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у кримінальному провадженні №620222400300000078 ОСОБА_1 , слідчому слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, - притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, як виконавцем, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, за попередньою змовою групою осіб (т.1 – а.а.с.60-78).
Ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2023 року у справі №569/17227/22 (провадження №1-кс/569/1994/23) підозрюваного у кримінальному провадженні №620222400300000078 ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади в межах строку досудового розслідування, до 18.04.2023 включно (т.1 – а.а.с.51-54).
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 24.03.2023 №669 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за викладеним в інформаційній довідці Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 23.03.2023 №642/116/46/01-2023 (т.1 – а.а.с.39-40) фактом повідомлення про підозру працівнику Вараського РВП ГУНП в Рівненській області – слідчому слідчого відділення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції Кутинцю Б.І. (т.1 – а.с.36).
Проведення службового розслідування цим наказом доручено дисциплінарній комісії у складі: голова комісії – начальник УГІ ГУНП підполковник поліції Коршиков С.І., члени комісії – начальник ВСР УГІ ГУНП майор поліції Фурман О.М., старший інспектор ВСР УГІ ГУНП старший лейтенант поліції Мельник В.В., заступник начальника відділу розслідувань злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП підполковник поліції Старовецька І.М.
Зазначеним наказом дисциплінарній комісії наказано провести службове розслідування та прийняти рішення у формі висновку у строки, передбачені ст.26 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
Із наказом від 24.03.2023 №669 «Про призначення службового розслідування» ОСОБА_1 ознайомлений 28.03.2023, що підтверджується власноруч вчиненим ним підписом на цьому наказі.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.04.2023 №776 строк службового розслідування було продовжено.
На виконання наказу від 24.03.2023 №669 дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Рівненській області проведено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення працівником Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, за наслідком якого складено висновок службового розслідування від 19.04.2023 (т.1 – а.а.с.192-244).
Зазначеним висновком рекомендовано слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч.1 п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.04.2023 №421 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» наказано, зокрема, слідчого слідчого відділу Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Кутинця Богдана Ігоровича звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч.1 п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (т.1 – а.а.с.244а-245).
Згідно із цим наказом, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VII, що виразилось у недотриманні Конституції та законів України при виконанні службових обов`язків, у порушенні вимог підпунктів 1, 2, 4, 6пункту 3 розділу ІІ та пунктів 12, 15, 16, 18 посадової інструкції, що виразилось у недотриманні положень статей 19, 68 Конституції України, статей 1, 3, підпункту 1, 2, 3 пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1, 4, 6 пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи, пункту 1 статті 1, підпунктів 1, 2, 3, 5, 6, 7 пункту 3 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», частини 1 статті 2, частини 1 статті 7, частини 1 статті 8, частин 1, 2 статті 9, частин 1, 2, 3 статті 17 та ст.40 КПК України, положень пункту 4 розділу І, пункту 1, 3 розділу ІІ, пункту 1 розділу ІІІ, пункту 3 розділу VI Положення про слідчі підрозділи, що стосуються здійснення досудового розслідування, незастосуванні всіх передбачених законом заходів для забезпечення здійснення повного й ефективного розслідування, виконання завдання кримінального провадження шляхом охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і їх забезпечення у повному обсязі та за скоєння ним вчинку, що призвів до надзвичайної події, яка підриває авторитет Національної поліції, ім`я та статус останнього, як поліцейського, дискредитації звання поліцейського.
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.04.2023 №97о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено 28.04.2023 з посади слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VII (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби) (т.1 – а.с.247).
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.18 України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі – Закон №580-VIII) поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частиною 2 ст.19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, "Про Дисциплінарний статут, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний Статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
У ст.11 Дисциплінарного Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами 1-3 ст.13 Дисциплінарного Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного Статуту унормовано, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч.1).
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2).
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч.3).
Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного Статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частиною 6 ст.14 Дисциплінарного Статуту встановлено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.10 ст.14 Дисциплінарного Статуту).
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно вважав, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.
Крім того, судом враховано, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).
Відповідно до п.1 розд.II Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з п.2 розд.II Порядку №893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.
Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п.1 розд.V Порядку проведення службових розслідувань).
Відповідно до п.4 розд.V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Згідно з п.5 розд.VI Порядку №893, у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.
Як уже зазначалось вище, дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування дійшла висновку про існування підстав для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII.
Згідно з висновком службового розслідування від 19.04.2023, членами дисциплінарної комісії ГУНП встановлено, що 22.03.2023 старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майор ДБР Стрільчук В.М., розглянувши матеріали кримінального провадження №620222400300000078 від 19.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.2, ч.1 ст.366, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.372 КК України та за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, відповідно до вимог ст.ст.40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, повідомив ОСОБА_1 про підозру у тому, що він, діючи як виконавець, будучи слідчим, безпосередньо вчинив притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.21 ст.372 КК України.
У висновку службового розслідування від 19.04.2023 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , які полягають у тому, що останній, діючи за попередньо узгодженим планом зі своїм керівником – т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, начальником слідчого відділення Бігуном С.В. та на виконання його вказівки, нехтуючи порядком та правилами, передбаченими для проведення допиту, які регламентовані ст.244 КПК України, без роз`яснення ОСОБА_3 , якому він та поліцейський ОСОБА_2 фактично завчасно надали статус свідка, будь-яких прав та обов`язків, зокрема: право на відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, передбачене ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, його права і обов`язки як свідка, передбачені ст.ст. 66, 224 КПК України, а також не попередивши його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, передбачену ст. 384 КК України, та за відмову від давання показань, передбачену ст. 385 КК України, та аналогічно не роз`яснивши будь-яких прав ОСОБА_4 , без поставлення будь-яких запитань та отримання відповідей від ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , тобто не маючи на меті отримати показання у порядку, передбаченому ст. 95 КПК України та з`ясувати їх достовірність у спосіб, зокрема, передбачений ст. 96 цього ж Кодексу, за відсутності будь-яких законних підстав, фактично без проведення будь-якої процесуальної дії, яка б була спрямована на одержання важливих для цього кримінального провадження відомостей, склав протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 15.11.2022 та пояснення ОСОБА_4 від 15.11.2022, фактично визначивши останньому статус потенційного підозрюваного. Продовжуючи реалізовувати протиправний умисел, слідчий ОСОБА_1 на виконання вказівок свого керівника ОСОБА_2 вніс шляхом особистого друку на робочій комп`ютерній техніці у вказані документи завідомо неправдиві відомості про причетність саме ОСОБА_4 до незаконного зберігання наркотичних засобів та вирощування рослин конопель за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , зазначивши при цьому власноручно про факт проведення допиту свідка ОСОБА_3 у період з 11год. 30 хв. по 13 год. 00 хв. 15.11.2022 та відібрання 15.11.2022 пояснення у ОСОБА_4 , надаючи їм у такий спосіб видимості факту проведення цих процесуальних дій, що у сукупності не відповідало дійсності, однак насправді було одним із етапів, реалізація якого дала можливість сприймати всім учасникам кримінального судочинства ці відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Після чого слідчий ОСОБА_1 дав вказівку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписати складені ним завідомо неправдиві офіційні документи, власноручно сам їх підписав та долучив до матеріалів вказаного кримінального провадження, таким чином здійснивши видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів за попередньою змовою з поліцейським ОСОБА_2 .
Відтак, за організації т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНГ в Рівненській області - начальника слідчого відділення Бігуна С.В., слідчий ОСОБА_1 були створені протокол допиту свідка ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_4 задля створення хибної уяви про здійснення всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та їх використання як допустимих, належних і достатніх доказів, на основі яких необхідно прийняти процесуальне рішення у вигляді складення та вручення у кримінальному провадженні № 12022186050000131 ОСОБА_4 , замість ОСОБА_3 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.
Надалі, т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - начальник слідчого відділення Бігун С.В., продовжуючи виконувати розроблений ним злочинний план, задля досягнення спільно зі слідчим слідчого відділення цього ж підрозділу ОСОБА_1 наміру щодо притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинної особи, у період з 15 по 18 листопада 2022 року, більш точний час і дату органом досудового розслідування не вдалося з`ясувати, ініціював перед прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської обласної прокуратури Осійчуком Миколою Миколайовичем, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, вивчення матеріалів кримінального провадження № 12022186050000131, а також вирішення питання про складання і вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, яких останній не вчиняв.
Також, не пізніше 10 год. 00 хв. 18.11.2022, т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - начальник слідчого відділення Бігун С.В., діючи як організатор, надав слідчому слідчого відділення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Кутинцю Б.І. очевидно незаконну вказівку підготувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у яке внести завідомо неправдиві відомості про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за фабулою кримінального провадження № 12022186050000131. Одразу після цього слідчий ОСОБА_1 , діючи як виконавець та згідно з відведеною йому роллю, за вказаних обставин особисто підготував на комп`ютерній техніці таке повідомлення про підозру, роздрукував його та близько 10 год. 15 хв. 18.11.2022 надав для ознайомлення безпосередньо своєму керівникові органу досудового розслідування Бігуну С.В., який, ознайомившись із його змістом, схвалив його у такій редакції та надав слідчому ОСОБА_1 незаконну вказівку погодити повідомлення про підозру у прокурора, після чого вручити це повідомлення ОСОБА_4 .
Надалі, близько 11 год. 15 хв. 18.11.2022 слідчий слідчого відділення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Кутинець Б.І., перебуваючи у приміщенні Вараської окружної прокуратури Рівненської обласної прокуратури за адресою: Рівненська область, м. Вараш, мікрорайон Будівельників, 1, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та пов`язані з цим можливості, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер спільних з т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - начальником слідчого відділення Бігуном С.В. діянь, діючи відповідно до незаконної вказівки останнього, власноручно підписав складене особисто повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у яке було внесено завідомо неправдиві відомості про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України за фабулою кримінального провадження № 12022186050000131, надав його для погодження прокурору Вараської окружної прокуратури Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 , який підписав (погодив) цей процесуальний документ.
Поряд з цим, близько 11 год, 15 хв. 18.11.2022 слідчий слідчого відділення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Кутинець Б.І., перебуваючи у приміщенні Вараської окружної прокуратури за адресою: Рівненська область, м. Вараш, мікрорайон Будівельників, 1, використовуючи своє службове становище та пов`язані з цим можливості, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер спільних з т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - начальником слідчого відділення Бігуном С.В. діянь, будучи цілком обізнаним про відсутність будь-яких доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності дотримання стандарту «розумної підозри» у розумінні рішень Європейського суду з прав людини, який передбачає необхідність у наявності доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з цими кримінальними правопорушеннями і вони повинні бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, вручив це повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а відтак останній у розумінні ст. 42 КПК України набув статус підозрюваного і з цього моменту, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. З КПК України, розпочалася стадія притягнення до кримінальної відповідальності, а отже слідчий ОСОБА_1 досягнув кінцеву ціль єдиного з т.в.о. заступника начальника Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - начальником слідчого відділення Бігуном С.В. злочинного умислу щодо притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності.
Опитаний в ході службового розслідування лейтенант поліції ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав.
Відповідно доп.1 розд.VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Постановляючи рішення, суд першої інстанції правильно зауважив, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повно, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника органів внутрішніх справ і його ставлення до вчиненого.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським вимог конкретних актів законодавства, наказів та інших відомчих нормативно-правових актів, тобто будь-яке притягнення особи до дисциплінарної відповідальності повинно мати чітко вказану підставу для застосування дисциплінарного стягнення, передбачену або Кодексом законів про працю України, або спеціальним нормативно-правовим актом, яким, в даному випадку, є Дисциплінарний Статут.
Підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому суд підставно вказав, що саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Згідно висновку службового розслідування від 19.04.2023 наявного в матеріалах справи, і повідомлення про підозру від 22.03.2023, вбачається, що в основу вказаного висновку покладено підозру про вчинення злочину.
Відтак, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що наявність самого факту повідомлення про підозру, без з`ясування інших обставин, не може слугувати безумовною підставою дисциплінарної відповідальності.   
При цьому, суд слушно зауважив, що кримінальне правопорушення, передбачене КК України, є кримінально караною дією, що підлягає встановленню за наслідками кримінального провадження і потребує доведення вини особи. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), так і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (ст.94 КПК України). Відтак, затримання особи за вчинення кримінального правопорушення чи злочину та повідомлення їй про підозру у його вчиненні не є доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки відповідальність осіб має індивідуальний характер, який належить встановити.
Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В розумінні Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні Суду від 06.12.1988 у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії», принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається виключно на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. При цьому, принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. Поширюється він не лише на прийняття такими суб`єктами певних рішень, а й на публічні висловлювання певних посадових осіб.
В рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Суд вказує на те, що заява про винуватість, з однієї сторони, спонукала громадськість повірити в неї, а з іншої – випереджало оцінку фактів справи компетентними суддями. Отже, порушення статті 6 пункту 2 мало місце. Таким чином, сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою. Такий принцип обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави, відтак жодна посадова особа не може навіть називати людину винуватою, підміняючи таким чином «доведення вини відповідно до закону», та перебираючи на себе функцію суду.
В процесі розгляду справи судом першої інстанції витребовувалася інформація щодо кримінального провадження №62022240030000078 і відповідно листом Костопільського районного суду Рівненської області від 17.05.2024 №565/568/23/6108/2024 повідомлено, що жодного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні судом не прийнято.
З урахуванням встановленого, суд слушно зауважив, що висловлюючи позицію щодо звільнення позивача зі служби в Національній поліції у зв`язку з порушенням службової дисципліни комісія фактично визнала позивача винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, в той час як у кримінальному провадженні позивач перебуває лише в статусі підозрюваного.
За таких обставин, суд першої інстанції підставно вважав, що дисциплінарне стягнення застосовано передчасно, за відсутності обставин, встановлених відповідно до чинного законодавства України.
Крім того, суд першої інстанції слушно зауважив, що  відповідно до ст.29 Дисциплінарного Статуту, що регулює особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, передбачено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
З огляду на це, суд правильно вказав, що дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і триває донині.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за відсутності беззаперечних доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, підстави для звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції були відсутні, а оскаржуваними наказами порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.
Відтак, зазначені накази є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач – поновленню на посаді
Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що суд першої інстанції неправильно обирав спосіб захисту порушеного права встановлений ст.235 КЗпП України, зобов`язавши Головне управління Національної поліції в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29 квітня 2023 року, бо Головне управління Національної поліції в Рівненській області не є органом, який розглядає трудовий спір, а правильним є вирішення питання шляхом поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29 квітня 2023 року.
Щодо виплати грошового забезпечення під час вимушеного прогулу, то суд першої інстанції правильно вказав, що таке регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі – Постанова №988).
Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі – Порядок №260).
Пунктом 6 розділу III Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту вищевказаного Порядку, який є спеціальним для вирішення спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.
Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №805/1110/17-а.
Судом встановлено, що згідно довідки Головного управління національної поліції в Рівненській області від 22.05.2023 №540, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 680 грн 10коп. (т.1 – а.с.248а). Період вимушеного прогулу позивача з 29.04.2023 до 07.06.2024 становить 406 календарних днів.
Відтак, суд першої інстанції правильно обрахував середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.04.2023 до 07.06.2024 у сумі 276120,60грн (680,10 х 406), який підлягає стягненню на користь позивача.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати що згідно вимог п. 2,3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про:
2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;
3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Проте, суд першої інстанції вказані положення процесуального закону не застосував.  
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, при  цьому не в повній мірі правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції, в частині, слід змінити. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст.317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області –задовольнити частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі №460/11279/23 - змінити.
Абзац четвертий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції  «Поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29 квітня 2023 року.»
Доповнити резолютивну частину рішення після абзацу пґятого абзацом наступного  змісту: «Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді слідчого слідчого відділення Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць».
У решті рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула