Справа № 740/6758/24 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/109/25 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд
у складі: головуючого-судді Салая Г.А., 
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Котенка А.П., 

розглянувши апеляційну скаргу захисника Котенка А.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим зазначено, що 13.11.2024 року, о 14 год. 32 хв., у с. Талалаївка по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом “ЗАЗ 11028”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Котенок А.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про безпідставність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, оскільки протоколів про порушення ПДР не було складено, порушення проведення огляду, оскільки до його початку мали бути запрошені свідки, відсутність ознак сп`яніння, оскільки він після інсульту, що позначилося на його вимові, після відмови йому не було запропоновано пройти огляд у лікарні, не вручено копію протоколу та направлення на огляд.
  
Суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та з метою дотримання гарантії доступу до правосуддя, вважає можливим поновити пропущений строк.  

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

За клопотанням сторони захисту, судом допитано свідка – ОСОБА_2 , яка є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та яка суду показала, що перебувала у автомобілі в якості пасажира коли їх зупинили працівники поліції, зазначила, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, він має незрозумілу мову після інсульту, що вона пояснювала і працівникам поліції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
          
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
          
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 800165 від 13.11.2024 року ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі відмовився, від підпису в протоколі також відмовився (а.с. 3).
        
Згідно наявного в матеріалах справи направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву (а.с. 4).
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейський автомобіль слідує за автомобілем, який на поданий поліцейськими сигнал про зупинку зупинився, за кермом перебував ОСОБА_1 , якому працівниками поліції в подальшому було роз`яснено причину зупинки. В ході спілкування працівниками поліції були виявлені ознаки сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з ротової порожнини, про що повідомлено водієві, на що останній зреагував неадекватно ситуації, виявляв агресію. Після роз`яснення працівниками поліції повторно ознак сп`яніння та запропонованого огляду на місці зупинки або в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовився, наслідки відмови також були озвучені поліцейськими. В подальшому від підписів у процесуальних документах та отримання копій водій також відмовився. При цьому вівся безперервний відеозапис.   
Таким чином, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.
Такі обставини не спростовуються і поясненнями свідка ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, оскільки підставою для поліцейських вимоги про огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 стала не його незрозуміла вимова, а ознака алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), що було озвучено водієві та в подальшому підтверджено пройденим ним оглядом. 

Що стосується тверджень апелянта про порушення під час складання адміністративних матеріалів, то таких апеляційним судом не встановлено, протокол складено у відповідності до ст. 256 КУпАП, будь-якого впливу на особу під час його складання не вбачається, що зафіксовано безперервною відеозйомкою на нагрудні камери поліцейських. 

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17грудня 2008р.№ 1103 уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналіз вищевказаних правових норм вказує, що процедура вимоги поліцейського від водія пройти огляд на стан сп`яніння повинна бути зафіксована або двома свідками або на безперервний відеозапис.

Тому доводи апелянта про відсутність свідків під час відмови водія, неспроможні.
    
Відхиленню підлягають і твердження апелянта про невручення копії протоколу, що спростовується відеозаписом, яким зафіксовано відмову водія від отримання документів.
           
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Тому доводи про відсутність доказів ознак сп`яніння неспроможні, достовірним доказом відсутності таких ознак міг би стати огляд у відповідності до чинного законодавства, від якого ОСОБА_1 відмовився, що є самостійним складом правопорушення.

Всі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Котенка А.П. залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай