ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6999/24  Номер провадження 33/814/146/25	Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Степаненко Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах  ОСОБА_1  на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2024 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28 червня 2024 року о 02:45 год. в м. Полтава, вул. Новий Базар, 8а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Степаненко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях водія. 
В апеляційній скарзі посилається на порушення працівниками поліції ЗУ «Про національну поліцію», а саме неповідомлення про причини зупинки та те, що поліцейський не відрекомендувався.
Вказує на порушення проведення процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки на згоду водія пройти огляд на місці не було залучено двох свідків та не складено акт огляду, а в подальшому, коли водій відмовився пройти огляд на місці, він не висловлював відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування.
Вказані обставини на думку захисника є підставою для скасування постанови місцевого суду як необґрунтованої.

Одночасно в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин , оскільки апеляційна скарга на постанову суду від 19 вересня 2024 року, яка вчасно була подана до місцевого суду – 27 вересня 2024 року, була повернута постановою Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року в зв`язку з відсутністю підтвердження повноважень адвоката на подачу апеляційної скарги. Після повернення апеляційної скарги, останню було подано повторно з урахуванням вимог апеляційного суду.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.
Так, матеріалами справи доводиться, що після винесення постанови місцевим судом 19 вересня 2024 року, захисником в встановлений КУпАП 10 денний строк – 27 вересня 2024 року була подана апеляційна скарга. Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року скаргу було повернуто з підстав відсутності ордеру та витягу з договору про надання правової допомоги, після усунення зазначених недоліків апеляційна скарга була подана повторно. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
протокол серії ААД №629817, складений 28.06.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, із внесенням запису про передачу транспортного засобу тверезому водію,
направлення на огляд до КП «Полтавський ОЦТЗ Полтавської обласної ради» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,
записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового авто.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані захисником під час апеляційного розгляду. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з запису відеореєстратора, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено під час комендантської години.
Під час перевірки документів, поліцейський повідомляє про обмеження під час комендантської години, на що водій ОСОБА_1 відповідає «Отдихаєм».
На питання працівника поліції «Вживали», водій відповідає «Ні», а на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння з підстав виявлених ознак таких - як запах з порожнини рота, водій висловлює свою відмову від проходження та зачиняє вікно автомобіля.
Після дзвінка останнього, до службового екіпажу під`їжджають члени родини водія ОСОБА_1 та вступають в розмови з працівниками поліції, намагаючись вирішити питання проходження огляду іншим шляхом.
В подальшому водій погодився пройти огляд на місці зупинки ТЗ шляхом продуття алкотестеру, але процедуру навмисно здійснював не правильно, продуваючи трубку в себе, на що поліцейський зауважив, що апарат не вдасться обманути, а на питання «Сколько випив?», відповів «Грам 100» (03:04 год), після чого відмовився від проходження огляду, сказавши «протокол пишіть».
Вказані обставини стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівником поліції ЗУ «Про національну полію», а саме неповідомлення водію причин зупинки та не відрекомендування йому своєї особи не беруться судом до уваги з огляду на наступне.
Як зафіксовано службовою бодикамерою, після зупинки керованого ОСОБА_1 авто поліцейський повідомляє останнього про керування транспортним засобом під час комендантської години, введення якої є підставою для обмеження громадян в пересуванні та свідчить про правомірність зупинки автомобіля. 
Не відрекомендування поліцейським водію одразу після зупинки ТЗ не може розглядатись як достатня правова підстава для закриття провадження з огляду на доведеність зібраними по справі доказами в їх сукупності факту керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Твердження апелянта про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, яке виразилося у відсутності пропозиції пройти огляд в закладі охорони здоров`я не заслуговує на увагу та спростовується перебігом подій, зафіксованих службовими відеокамерами. 
Так, зважаючи на виявлені працівником поліції ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_1 , про які він його повідомив та запропонував у зв`язку з цим пройти огляд на місці зупинки автомобіля або у лікаря нарколога (02:50 год), водій повністю проігнорував вказану пропозицію, зачинив своє вікно та почав телефонувати.
В подальшому, після невдалих спроб продуття газоаналізатора (вдихання повітря в себе) та відмови від проходження, ОСОБА_1 повідомив «Складайте протокол», що розцінюється як беззаперечна відмова від проходження огляду, що не потребує проходження огляду в лікаря-нарколога.
При цьому, проведення огляду в закладі охорони здоров`я проводиться в разі незгоди водія з результатом огляду на місці зупинки. В даному випадку такий огляд не проводився в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження, а відтак і результати такого огляду, незгоду з якими він міг висловити, відсутні. 
Між тим, сам водій не висловлював бажання пройти огляд в медичній установі.
Доводи захисника про відсутність залучення свідків під час проходження огляду на стан сп`яніння є помилковими, оскільки працівники поліції діяли у відповідності до норм ст. 266 КУпАП та проводили повну відеофіксацію всієї події, в тому числі як спробу водія здійснити продуття алкотестеру шляхом втягування повітря в себе, так і подальшу відмову останнього від проходження такого огляду.
Не беруться до уваги і твердження щодо не відсторонення водія від керування авто, оскільки на зворотній стороні протоколу зроблено запис про передачу ТЗ тверезому водієві ОСОБА_2 , в чому останній і розписався.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.
Поновити захиснику Степаненко Ользі Валеріївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника Степаненко Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна