ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2025 року
м. Харків
справа № 6-166/11
провадження № 22-ц/818/373/25
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря: Волобуєва О.О.
учасники справи:
заявник - Акціонерне товариство «Сенс Банк», 
заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, 
боржник - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року у складі судді Сугачової О.О.,-
встановив:
У липні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі №6-166/11, виданого 28.05.2013 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитивним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006 з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «СЕНС БАНК».
В обґрунтування заяви зазначено, що 28.05.2013 Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №6-166/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006 по кредиту в сумі 250317,58грн. 21.10.2019 на підставі виконавчого листа №6-166/11 приватним виконавцем ВЛ Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження, яке на теперішній час перебуває на виконанні. На підставі Передавального акту ід 11.10.2019, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за №5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», протоколу №4/2019 від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акт загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме, з 15.10.2019. Відповідні зміни внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» змінено найменування на АТ «СЕНС БАНК», про що внесені відомості до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Станом на 14.04.2023 в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості, що АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Крім того, відомості щодо правонаступництва АТ «СЕНС БАНК» за АТ «Укрсоцбанк» містяться у статуті АТ «СЕНС БАНК», погодженого НБУ, отже, до АТ «СЕНС БАНК» перейшли всі права та обов`язки первісного стягувача у цивільному зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору №819/3-28/6-211 від 15.12.2006. Заявник також посилається на те, що кожного разу пред`являючи виконавчий лист до виконання, присвоюється новий номер ВП, у зв`язку з чим АТ «СЕНС БАНК» звертається із заміною сторони, саме у виконавчому листі №6-166/11, а не у конкретному виконавчому провадженні.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк» відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву та замінити сторону стягувача на його правонаступника. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що надані документи не підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного стягувача до АТ «Сенс Банк».
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що з боку заявника не надано суду доказів того, що до АТ «СЕНС БАНК» перейшли всі права та обов`язки первісного стягувача у цивільному зобов`язанні, яке виникло на підставі саме за кредитним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006.
Надані заявником документи в якості доказів на підтвердження доводів та вимог заяви, що перелічені судом вище текстом, не є достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність переходу права стягувача АТ «СЕНС БАНК» за кредитним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006, що безпосередньо входить до предмета доказування.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  28.05.2013 Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №6-166/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006 по кредиту в сумі 250317,58грн.
Із змісту заяви вбачається, що 21.10.2019 на підставі виконавчого листа №6-166/11 приватним виконавцем ВЛ Харківської області Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження, яке на теперішній час перебуває на виконанні.
На підставі Передавального акту ід 11.10.2019, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за №5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», протоколу №4/2019 від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк».
Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акт загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме, з 15.10.2019.
На підтвердження таких обставин, заявником суду надано копії: дублікат виконавчого листа №6-166/11, виданого 28.05.2013 Дніпровським районним судом м. Києва, Передавальний акт на 11.10.2019, інформація АСВП від 24.06.2024, Статут Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» в нової редакції від 12.09.2022, Виписка є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Витяг з державного реєстру банків АТ «СЕНС БАНК» (а.с.10-28).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 від 09.10.2019 року №711/10368/2012, від 21.03.2018 року №6-1355/10.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін До відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.
Зазначені правові норми є загальними для всіх юридичних осіб.
Однак, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк- правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Згідно з підпунктом ”г" підпункту 11 пункту 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації Змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим: загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.        
Отже, вказаним Законом України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації та капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування вищевказаних загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".        
Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва
Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.
Протоколом №4/2019 позачергових загальних Зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).
Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно, до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1. 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 Від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідальності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
26.11.2019 Національний банк України погодив Статут Акціонерного товариства «Альфа-Банк». Відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 Статуту Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства; «Укрсоцбанк» (рішення №5/2019 від 15.10,2019) та рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15.10.2019), відповідно до якого до Акціонерному товариству «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерно-комерційного банку соціального розвитку від 14.09.1990 в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31.10.1990 з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінював назву: на Акціонерно- комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 про виключення з найменування банку слова «Республіканський»); на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про зміну найменування на Публічне Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства; на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів дід 26.04.2018 про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
Відповідно до внесеного запису № 10681120104002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, вбачається, що АТ «Укрсоцбанк» ЄДРПОУ: 00039019 станом на сьогоднішній день - ПРИПИНЕНО, юридичною особою- правонаступником є АТ «Альфа-Банк» ЄДРПОУ: 23494714.         
Відповідно до частин 1, 5 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.        
Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК», що були проведені дистанційно 12.08.2022 р. (Протокол № 2/2022, складений 18.08.2022 р.) прийняте рішення про зміну назви АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК».
30.11.2022 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстровано зміну назви Банку АТ «АЛЬФАБАНК» на АТ «СЕНС БАНК». 
Згідно положень п. 1.1 Статуту Акціонерне товариство «Сенс Банк» є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. 
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія вважає доведеним перехід прав та обов`язків до АТ «Сенс Банк», як до нового стягувача та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі №6-166/11 який перебуває на виконанні.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення вимог АТ «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого 28.05.2013 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитивним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006.
Керуючись ст.ст. 367,368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» – задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2024 року – скасувати і постановити нове рішення.
Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі – задовольнити.
Замінити стягувача у виконавчому листі, №6-166/11, виданого 28.05.2013 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитивним договором №819/3-28/6-211 від 15.12.2006 з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 січня 2025 року.

Головуючий:                                                                 О.Ю. Тичкова

Судді:                                                                         О.В. Маміна 

Н.П. Пилипчук