КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
22 січня 2025 року                                                                                     м. Київ
 
Унікальний номер справи № 752/20192/24
Суддя в суді першої інстанції: Бушеленко О.В. 
Провадження № 33/824/566/2025
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. у дохід держави.Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 коп.(а.с. 17-20).
Не погодившись з вказаною постановою, 27 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бичков О.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушеннявідносно  ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 22-25).
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказував, що дії ОСОБА_1 повністю відповідали положенням ПДР. 
Зазначав, що розгляд судової справи в суді першої інстанції було відкладено на 18.11.2024 року з метою виклику в судове засідання другого учасника ДТП, водія ОСОБА_2 та отримання від нього пояснень. Проте, 18.11.2024 року другий учасник ДТП не прибув, про надходження будь-яких заяв, чи клопотань з боку водія ОСОБА_2 щодо відкладення справи, чи розгляду справи без його участі не відомо. Про надані до суду додаткові пояснення чи інші докази від другого учасника ДТП стороні захисту також не відомо. Інші докази, крім протоколу та матеріалів, що йшли додатком до протоколу та наданих стороною захисту в судовому засіданні не оцінювались. Водночас, оскаржувана постанова містить відомості про надані водієм ОСОБА_2 пояснення, що відрізнялись від тих які містились в поясненнях, що йшли додатком до протоколу. Згідно оскаржуваної постанови «Водій ОСОБА_2 зазначив, що рухався у лівій смузі прямо на зелений сигнал світлофора, бачив як автомобіль Infinity виїхав на перехрестя та зупинився для здійснення повороту ліворуч, проте одразу продовжив рух та "вїхав у нього". На переконання водія ОСОБА_3 автомобіль Infinity мав його пропустити. Попереду машин не було. Сам він рухався зі швидкістю, яку оцінює у 40 км/год, перед цим пригальмував та знову набрав швидкість». Крім того, оскаржувана постанова встановлює «Пояснення ОСОБА_3 надані на місці пригоди та під час розгляду справи в суді позитивно узгоджуються між собою». Дані твердження суду першої інстанції не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, що були оцінені в судовому засіданні.
Посилався на те, що пояснення ОСОБА_3 , надані на місці пригоди та під час розгляду справи в суді, не можуть узгоджуватись, у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_3 в судові засідання, які відбулись 23.10.2024 та 18.11.2024, а відповідно встановити особу ОСОБА_3 та отримати пояснення в судовому засіданні не вбачалось можливим. Відомості про швидкість руху в 40 км/год не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Беручи до уваги описану в оскаржуваному рішенні обставину, що водій ОСОБА_2 «бачив автомобіль Infinity» в сукупності з його припустимою швидкістю в 40 км/год, слід припустити, що у водія ОСОБА_2 могла бути технічна можливість уникнути настання ДТП. 
З метою встановлення ступеню вини учасників ДТП стороною захисту поставлено перед судом питання про застосування спеціальних технічних знань в галузі автотехніки та призначення експертизи. Перед експертами запропоновано поставити наступні запитання: як повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України в даній дорожньо-транспортній ситуації? чи мали водії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 технічну можливість попередити дану ДТП? чи вбачається в діях водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв?язку з ДТП? Проте, у задоволенні клопотання про призначення експертизи судом було відмовлено, оскільки потреба у наявності спеціальних знань не виявлена. За таких обставин, відмова суду інстанції в призначенні експертизи потягнула за собою помилкову оцінку доказів та як наслідок винесення незаконного рішення (а.с. 22-25). 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Бичков О.О. підтримав скаргу і просив її задовольнити. ОСОБА_1 до суду не прибув був повідомлений встановленим порядком, повідомлення повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Поряд з цим, факт належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом повідомив його представник - адвокат Бичков О.О. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 31-36).  
За змістом ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху України підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 124131 від 06 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв. в м. Києві на перетині вул. Б. Грінченка та вул. Байкової, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Infiniti m37», р.н. НОМЕР_1 ,по вул. Грінченка на регульованому перехресті з вул. Байкова, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю Toyota Avensis, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення вказаних автомобілів, автомобілі зазнали механічних ушкоджень з матеріальними збитками, чим  порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 124131 від 06 вересня 2024 року підписаний ОСОБА_6 та в графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено «Вину визнаю».
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Тобто, пункт 16.6 ПДР вимагає від водія, який повертає ліворуч на зелений сигнал основного світлофору - дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку, тобто дотримання вказаної вимоги пункту ПДР України не пов`язане із діями інших учасників дорожнього руху, а є самостійним обов`язком водія.
Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року
Додатками до протоколу є схема ДТП та письмові пояснення учасників ДТП (а.с. 2, 4-5).
У поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що 06 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем «Infiniti m37», р.н. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул.. Грінченко на перехресті зупинився, горів зелений, може зробити маневр наліво на швидкості 5-10 км/год, почав рух, перешкод руху його автівки не було. Коли його авто фактично закінчило маневр вліво, він почув сигнал, різко загальмував. Після стався удар. Він припускає, що авто з яким сталося ДТП рухалося з перевищенням швидкості. Перед зіткненням сильний звук гальмування (а.с. 4). 
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що 06 вересня 2024 року о 15 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем Toyota, р.н.  НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Саперно Слобідська, в сторону вул. Миколи Грінченка рухаючись в лівій полосі під`їхавши до перехрестя з вул. Байкова на зелений колір світлофора побачив, що на зустріч хоче повернути автоInfiniti та почав тормозити і взяв трохи правіше, але авто по зустрічі не зупинилось і в`їхало в нього (а.с. 5).
Посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю, яку оцінює у 40 км/год та те, що такі «пояснення водія ОСОБА_3 надані на місці пригоди та під час розгляду справи в суді позитивно узгоджуються між собою» є припущеннями, які об`єктивними доказами по справі не підтверджені, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 подавав до районного суду письмові пояснення та (або) надавав такі безпосередньо в судовому засіданні районного суду. Проте вказана помилка районного суду не призвела до неправильного вирішення вказаної адміністративної справи.  
Долучена до протоколу схема місця ДТП відповідає вимогам розділу IX наказу МВС від 07 листопада 2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція).
Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями обох водіїв на місті ДТП, підтверджується, що 06.09.2024 року о 15-й годині у м. Києві на перехресті вул. Байкової та вул. М.Грінченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі названих вище транспортних засобів, при цьому водій ОСОБА_1 виконував момент повороту ліворуч, а водій ОСОБА_2 рухався у зустрічному напрямку прямо.
Тобто, в даній дорожній обстановці   саме водій ОСОБА_1 відповідно до ПДР України повинен був   перед поворотом ліворуч пропустити весь зустрічний транспорт, проте не переконався у безпечності маневру та не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , що рухався прямо.
Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху не дотримав, що призвело до зіткнення автомобілів.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 124131 від 06 вересня 2024 року, підписаному ОСОБА_6 , в графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено «Вину визнаю» (а.с. 1).
Щодо доводів апелянта, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про проведення експертизи у справі, апеляційний суд зазначає, що дійсно, у справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових автотехнічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом із тим, призначення таких експертиз не є обов`язковим, а заявником не надано до суду об`єктивних доказів на підтвердження зазначених саме ним вихідних даних на які він посилався в клопотанні про призначення експертизи. Відтак, враховуючи достатність доказів, наявних у матеріалах справи та відсутність необхідності у володінні спеціальними знаннями з метою встановлення дійсних обставин ДТП, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі відсутні підстави для проведення судової експертизи.
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, а також відповідних додаткових доказів у скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді районного суду у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.
Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 _________________                                 Б.Б. Левенець