Справа № 379/1032/24                                                      Головуючий в суді І інстанції - Шабрацький Г.О.
Провадження № 33/824/1165/2025                                                                         Головуючий - Олійник В.І. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
03 лютого 2025  року                                                                                                    м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Поліщука Романа Анатолійовича - захисника ОСОБА_1 на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня    2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з постановою суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697298 від 12.08.2024 року 11.08.2024 року о 23:53 год в місті Тараща по вулиці Богдана Хмельницького, 107, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ) перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Поліщук Р.А. - захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не пропонувалося пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а в разі його відмови пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі. За відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальної відповідальності відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПАП. 
Зазначає, що в матеріалах справи міститься направлення на проведення огляду водія з метою визначення стану алкогольного сп`яніння від 12.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 направлявся для огляду до Таращанського центру первинної медико-санітарної допомоги для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з ознаками запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, проте ні вказане направлення, ні ознаки алкогольного сп`яніння згідно запису з боді-камер ОСОБА_1 в час зазначений в направлені поліцейськими не озвучувалися, а відповідно, направлення до вказаного закладу не вручалося. 
Крім того, всупереч вимогам інструкції, направлення виписане поліцейським до медичного закладу, який не входить до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних на стан алкогольного сп`яніння.
            Також вказує, що сам по собі протокол, який знову ж таки складався за відсутності ОСОБА_1 , є неналежним доказом, який не підтверджує жодних обставин, які підтверджували факт порушення ПДР, а саме, п.2.5, а відповідно на переконання апелянта це не потягло за собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, адвокат Поліщук Р.А.- захисник Козюка С.Ф. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Поліщука Р.А. - захисника             ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з вимогами ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
За правилами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.08.2024 року о 23:53 год в місті Тараща по вулиці Богдана Хмельницького, 107, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ), перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які містяться в матеріалах справи, є належними, допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Зокрема, вина ОСОБА_1  підтверджується: 
- направленням на огляд водія з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2024 року, складеного о 00:01 год. згідно якого встановлені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 «запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук». Зазначено заклад охорони здоров`я «Таращанський центр первинної медико-санітарної допомоги». Результат огляду: «відмовився від проходження огляду». Маються примітки що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 «запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці». Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Маються примітки що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.5);
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.6);
- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Олексія Лєснікова, у відповідності до якого ними під час патрулювання виявлено автомобіль Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ), щодо якого відсутні відомості в базі МТСБУ про страхування цивільної відповідальності. Автомобіль було зупинено та під час спілкування з водієм виявлені ознаки перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Після повідомлення водію що виявлені ознаки перебування його в стані алкогольного сп`яніння, останній різко привів транспортний засіб в рух, не зупинявся та не реагував на подання звукових та світлових сигналів зупинки. Водій зупинився лише біля місця свого проживання, покинув автомобіль та забіг на приватну територію (а.с.7);
- відеозаписами що міститься на двох дисках, згідно з якими:
о 23:54 год. працівниками поліції зупинено автомобіль Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 та водію повідомлено що причиною зупинки є відсутність інформації в базі МТСБУ про наявність полісу страхування цивільної відповідальності;
о 00:02 год. на питання працівника поліції «чи вживали ви алкоголь» ОСОБА_1 відповів «ні». В подальшому працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, після чого ОСОБА_2 не відповідаючи, різко почав рух автомобілем та почав тікати від працівників поліції;
у період часу з 00:02 год. по 00:17 год. працівники поліції переслідували автомобіль Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 подаючи сигнал про його зупинку.
о 00:17 год. автомобіль Renault Espace (державний номерний знак НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 зупинився біля домоволодіння та водій ОСОБА_1 покинувши автомобіль сховався у приватному домоволодінні та більше до працівників поліції не виходив;
о 00:21 год. на питання працівника поліції «чому ви тікали» дружина ОСОБА_1 каже «я не знаю чого він тікав», але далі працівник поліції продовжує «бо п`яний їхав?» і дружина визнає «ну да! ну да він випивав»;
о 00:28 год. під час спілкування з поліцейськими дружина ОСОБА_1 повідомляє, що не може вмовити ОСОБА_1 вийти до поліції та зазначила: «ну він в мене трошки психічно хворий, особливо коли вип`є, ну з ким не буває»;
о 00:37 год. працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 стоїть в будинку біля дверей та відносно нього будуть складені протоколи за ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП, також роз`ясняє права ОСОБА_1 , на що останній щось кричить нерозбірливе здалеку;
В подальшому працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , направлення, акт огляду, але особисто ОСОБА_1 до них не виходив. Також о 01:02 год. працівники поліції тривалий час стукали у ворота, та  намагались викликати ОСОБА_1 , але безрезультатно.
Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.
Зазначена у протоколі інформація відповідає обставинам, зафіксованим на долученому до протоколу відеофайлі, тому доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками патрульної поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення не беруться до уваги апеляційним судом, так як з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1  ухилявся від вимоги проходження огляду на стан сп`яніння , а саме втік від працівників поліції після повідомлення про виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння та необхідності пройти вказаний огляд, таким чином фактично відмовився від здійснення будь яких дій пов`язаних з його оглядом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.
Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інші доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Зазначене ним порушення спростовується матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_3  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Поліщука Р.А. - захисника ОСОБА_1 .
 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу адвоката Поліщука Романа Анатолійовича - захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                                       В.І. Олійник