КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/5131/2025             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                           Справа № 759/12218/24
 
11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гуревича Максима Геннадійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Горбенко Н.О. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
У червні 2024 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 05.05.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ПАЛМ АВТО» було укладено договір страхування наземного транспорту № 1 152/23-Т/К/02, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 
15.07.2023 року у м. Ірпінь, на вул. Соборна, 1 (Водоканал) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та мотоцикла «YAMAHA F.1R 1300», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм мотоцикла ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/5465/23 від 01.08.2023 року. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. 
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року наданого СОД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку (оцінена шкода), завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 57 254,57 грн. 
Згідно Рахунку №УКК3016318/0000039545 від 20.07.2023 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 99 952,18 грн., які були виплачені страховиком 28.07.2023 року у розмірі 97 952,18 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_4 , з вирахуванням безумовної франшизи 2 000,00 грн. 
Оскільки цивільно-правова відповідальність «YAMAHA F.1R 1300», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована АТ «СК «ІНГО» (поліс 213808076: ліміт відповідальності 160 000,00 грн., франшиза 2 500,00 грн.), останнє сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року, суму з урахуванням коефіцієнту фізичного носу (оцінену шкоду) та з вирахуванням франшизи, у розмірі 55 647,56 грн. Таким чином, невиплаченою залишається частина у розмірі 42 304,62 грн. (з розрахунку: 97 952,18 - 55 647,56 = 42 304,62). 
Зазначає, що досудова претензія, направлена 22.08.2023 року на адресу відповідача, залишення останнім без задоволення.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактично сплаченою вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 42 304 грн. 62 коп. 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 42 304 (сорок дві тисячі триста чотири) гривні 62 копійки.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 04 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гуревич Максим Геннадійович подав апеляційну скаргу в якій просив рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права. 
Зазначає, що заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що заявлений позивачем розмір збитків є завищеним, оскільки не всі роботи та запчастини, які виконані та замінені ФОП ОСОБА_4 при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт, були спричинені саме внаслідок ДТП за участю відповідача.
Вказує на те, що у додатку до протоколу про адміністративне правопорушення «Схема місця ДТП», складеному на місці ДТП, в графі «перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» (зворотній бік) щодо постраждалого автомобіля Volkswagen Passatзазначено наступне: дві лівих дверки, ліве дзеркало заднього виду, заднє ліве крило. Даний додаток підписано інспектором відділу поліції та учасниками ДТП. Такі ж відомості зазначені водієм постраждалого автомобіля Volkswagen Passatі у заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 17.07.2023 року, спрямованого на адресу позивача.
Вважає, що пошкодження таких складових автомобіля як: молдинг двері передньої лівої, молдинг двері задньої лівої, корпус дзеркала лівого, кришка дзеркала, кліпси під час даної ДТП не було, що документально зафіксовано. 
Відтак, на думку апелянта вказані елементи (складові, запчастини) не потребували ремонту/заміни, а витрачені на їх заміну кошти в сумі 22476,40 грн. є витратами, не пов`язаними з даною ДТП.
Що стосується задніх лівих дверей, звертає увагу на те, що у додатку до протоколу про адміністративне правопорушення описано лише перелік пошкоджених елементів, проте не зазначено характер таких пошкоджень. У зв`язку з цим проведення саме заміни (замість ремонту) задніх лівих дверей на нові на суму 40936,00 грн. проведено безпідставно, тоді як позивачем не надано доказів необхідності проведення саме заміни дверей замість ремонту та, відповідно, неможливості проведення ремонту задля уникнення їх заміни. 
Вважає, що не можна брати до уваги протокол огляду колісного транспортного засобу, оскільки в ньому не зазначено, відносно якої ДТП відповідний огляд проведено (графа «дата ДТП» не заповнена). В той же час даний протокол складено лише 20.07.2023року, тобто через 5 днів після ДТП. Крім того, цей протокол складено суб`єктом оціночної діяльності за відсутності обох учасників ДТП.
Вказує на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що пошкоджений автомобіль був підданий розбиранню, в ході якого виявлено приховані пошкодження.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.05.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ПАЛМ АВТО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1 152/23-Т/К/02, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
15.07.2023 року у м. Ірпінь, на вул. Соборна, 1 (Водоканал) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та мотоцикла «YAMAHA F.1R 1300», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 01.08.2023 року у справі № 367/5465/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Постанова набрала законної сили 12.08.2023 року.
Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.
Після настання страхового випадку, 17 липня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року наданого СОД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку (оцінена шкода), завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 57 254 грн 57 коп.
Згідно Рахунку № УКК3016318/0000039545 від 20.07.2023 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 99 952 грн. 18 коп.
Оскільки даний випадок є страховим, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі страхового акту № 006.01885823-1 здійснило 28.07.2023 року виплату страхового відшкодування в розмірі 97 952,18 грн. (з вирахуванням безумовної франшизи 2 000,00 грн.), шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується платіжним доручення №37524913 від 28.07.2023 року.
Сторонами не заперечується, що цивільно-правова відповідальність «YAMAHA F.1R 1300», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована АТ «СК «ІНГО», останнє здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в межах ліміту за полісом № 213808076 відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року, суму з урахуванням коефіцієнту фізичного носу (оцінену шкоду) та з вирахуванням франшизи, у розмірі 55 647 грн. 56 коп.
22 серпня 2023 року ПАТ  «СК «Арсенал Страхування» відправило на адресу відповідача претензію на суму 42 304,62 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суд першої інстанції посилався на те, що сума страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в рахунок відшкодування вартості майнового збитку, завданого власнику автомобіля «марки «Volkswagen Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує повернуту позивачу АТ «СК «Інго», як страховиком винуватця ДТП, суму страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром виплаченого страховиком страхового відшкодування потерпілій стороні та отриманим страховим відшкодуванням від страховика винуватця ДТП.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Згідно вимог  ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно ст. 3 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.
Відповідно до ст. 1194 ЦК Україна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі  № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21лютого 2020року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі №756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19.
Судом встановлено, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року наданого СОД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку (оцінена шкода), завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 57 254 грн 57 коп.
Згідно Рахунку № УКК3016318/0000039545 від 20.07.2023 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 99 952 грн. 18 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність «YAMAHA F.1R 1300», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована АТ «СК «ІНГО» (поліс 213808076: ліміт відповідальності 160 000,00 грн., франшиза 2 500,00 грн.), останнє сплатило на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 50065 від 25.07.2023 року, суму з урахуванням коефіцієнту фізичного носу (оцінену шкоду) та з вирахуванням франшизи, у розмірі 55 647,56 грн.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що заявлений позивачем розмір збитків є завищеним, оскільки не всі роботи та запчастини, які виконані та замінені ФОП ОСОБА_4 при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт, були спричинені саме внаслідок ДТП за участю відповідача, колекгія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Як вбачається із ч.3 ст12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 При цьому, апелянтом не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших пошкоджень у автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , завданих до  ДТП. Вказане є лище припущенням апелянта, однак рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що у додатку до протоколу про адміністративне правопорушення «Схема місця ДТП», складеному на місці ДТП, в графі «перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» (зворотній бік) щодо постраждалого автомобіля Volkswagen Passat зазначено наступне: дві лівих дверки, ліве дзеркало заднього виду, заднє ліве крило. Даний додаток підписано інспектором відділу поліції та учасниками ДТП. Такі ж відомості зазначені водієм постраждалого автомобіля Volkswagen Passat і у заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 17.07.2023 року, спрямованого на адресу позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки під час складання схеми з місця ДТП співробітники поліції зазначають про наявні візуальні пошкодження, а не приховані. 
Інші доводи апеляційної скарги  представника відповідачки не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.
Будь-яких інших доказів, що спростовували б  правильність  висновків рішення суду  першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.
 Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної  скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гуревича Максима Геннадійовича.
Керуючись ст.ст.  367, 374, 375, 381-384 ЦПК  України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гуревича Максима Геннадійовича залишити без задоволення.
Рішення  Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Головуючий:                                            Судді: