УХВАЛА
10 березня 2025 року
м. Київ
справа № 452/1422/24
провадження № 61-1981ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідачаПархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання,
постановив ухвалу про наступне:
1.                 У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (далі - позивач) звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач)  заборгованість за послуги газопостачання, а саме: 82612,47 грн. основної заборгованості, 3221,89 грн інфляційних втрат та 2288,25 грн 3% річних.
2.                 Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області 
від 06 червня 2024 року, позов задоволено. Стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за послуги газопостачання у розмірі 82 612,47 грн основного боргу, 3 221,89 грн інфляційних втрат та 2 288,25 грн 3% річних, - всього 88 122,61 грн.
3.                 Постановою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги газопостачання у розмірі 75 969,90 грн основного боргу, 2 962,53 грн інфляційних втрат та 2104,26 грн 3 % річних.
4.                 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
5.                 Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
6.                 В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
7.                 Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.
8.                 Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).
9.                 Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.
10.            За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).
11.            Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».
12.            В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
13.            Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
14.            Ціна позову у цій справі становить 88 122,61 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
15.            Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.
16.            У касаційній скарзі відповідачне посилається на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню. Не встановлено таких випадків у цій справі і Верховним Судом.
17.            Позивач мав можливість наводити доводи та подавати докази на користь своїх позовних вимог в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому йому була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.
18.            Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).
19.            Оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вони за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 452/1422/24.
2.                 Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     П. І. Пархоменко
                 Д. А. Гудима 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков