ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6118/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
                                                                ВСТАНОВИВ
Позивач звернулась до суду зданим позовом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №084150005424 від 10.04.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 03.04.2024.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.   
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не має в наявності станом на 11.10.2017 26 років 6 місяців спеціального стажу, у Головного управління були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 03.04.2024 позивач звернулась до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №084150005424 від 10.04.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. 2-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутність необхідного спеціального стажу на 10.10.2017.
У рішенні зазначено, що вік заявниці - 53 роки. Страховий стаж особи становить 34 років 03 місяців 28 днів. Спеціальний стаж особи станом на 11.10.2017 становить 25 років 07 місяців 07 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та спеціального стажу зараховано всі періоди (а.с.9).
Позивач звернулася до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив про протиправність рішення ГУ ПФУ в Одеській області №084150005424 від 10.04.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років та наявність підстав для скасування вказаного рішення.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Статтею 8 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до п. 2-1 Перехідних положень Закону №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Абзацами 1, 2 пункту 16 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV, у редакції Закону №2148-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються у частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років; з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.
До досягнення віку, встановленого абз. 1 п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 01.01.2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 01.01.1966 по 30.06.1966; 50 років 6 місяців - які народилися з 01.07.1966 по 31.12.1966; 51 рік - які народилися з 01.01.1967 по 30.06.1967; 51 рік 6 місяців - які народилися з 01.07.1967 по 31.12.1967; 52 роки - які народилися з 01.01.1968 по 30.06.1968; 52 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1968 по 31.12.1968; 53 роки - які народилися з 01.01.1969 по 30.06.1969; 53 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1969 по 31.12.1969; 54 роки - які народилися з 01.01.1970 по 30.06.1970; 54 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1969 по 31.12.1970; 55 років - які народилися з 01.01.1971.
Як було встановлено судом першої інстанції, спірним питанням у контексті цієї справи є кількість необхідного спеціального стажу станом на 11.10.2017. Іншого в оскаржуваному рішенні №084150005424 від 10.04.2024 відповідачем не зазначено.
Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, та встановлено, що такі положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що з 04.06.2019 при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII та Законом № 911-VIII.
Суд першої інстанції також вірно зазначив щодо постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» у частині встановлення цією постановою необхідності, у даному випадку, не менше 26 років 6 місяців спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону № 1788-XII.
Перелік закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений вищенаведеною постановою, не містить будь-яких посилань на необхідність певного стажу для призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII, у ньому лише наведено найменування закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і найменування посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Окрім того, абз. 2 цієї частини постанови, у редакції із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 №529 та постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 265, що були зумовлені внесенням до пункту «е» ст. 55 Закону № 1788-XII змін Законами №213 та №911, - суперечить чинним положенням законодавства та звужує обсяг прав осіб, які мають право на пенсію за цією нормою.
Суд першої інстанції вірно встановив, що право на отримання пенсії за вислугу років встановлюється виходячи з наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.
Як встановив суд першої інстанції відповідно до оскаржуваного рішення №084150005424 від 10.04.2024, на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII спеціальний стаж останньої складав 25 років 07 місяці 07 днів.
Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що обчислення спеціального стажу було здійснено станом на 11.10.2017, без врахування рішення Конституційного суду України від 04.09.2019 року.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що враховуючи, що позивачка звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII, тобто після прийняття рішення Конституційного суду України від 04.06.2019, а відтак відповідач повинен був застосовувати положення п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788-XII у первісній редакції, яка визначає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
На день звернення позивачки із заявою про призначення пенсії за вислугу років необхідний спеціальний стаж, визначений п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, станом на 11.10.2017 становив 25 років 07 місяці 07 днів (у межах від 25 до 30 років).
Відтак, вказаний стаж є цілком достатнім для призначення позивачці пенсії за вислугу років, оскільки перевищує необхідний мінімум у 25 років.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ПФУ в Одеській області №084150005424 від 10.04.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років та наявність підстав для скасування вказаного рішення.
Також суд першої інстанції вірно зробив висновок про необхідність зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дати звернення до відповідача із відповідною заявою, а саме, з 03.04.2024.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш