ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року	Львів	Справа № 380/4914/24 пров. № А/857/27655/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

секретар судового засідання                     Василюк В.Б.

за участю представників:
позивача – Помазанова Н.В. 
відповідача – Думич І.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року (головуючий суддя Желік О.М., м.Львів, проголошено 11:25:13) у справі № 380/4914/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОН ІС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:
05.03.2024 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОН ІС») звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.12.2023 № 33601/13-01-07-10, прийняте на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Плутон ІС» № 29309/13-01-07-10/38840039 від 16.11.2023.
Позов обґрунтовує тим, що Головним Управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Плутон ІС» (код ЄДРПОУ 38840039), з питань дотримання вимог валютного законодавства по експортному контракту від 25.06.2021 № 02/2021 (дата здійснення експорту – 29.11.2021, 03.12.2021) та по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020 (дата здійснення авансових платежів 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022). За результатами перевірки складено Акт № 29309/13-01-07-10/38840039 від 16.11.2023, яким, зокрема, встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині неотримання імпортного товару/повернення авансового платежу у розмірі 486480,00 Євро по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), за авансовими платежами від 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022 відповідно до отриманої інформації Національного банку України про виявлені агентами валютного нагляду (АТ «ПУМБ», МФО 334851) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом нa 01.11.2022, 01.02.2023, надіслані листами ДПС України від 06.12.2022 № 15770/7/99-00-07-05-01-07, від 24.02.2023 № 4218/7/99-00-07-05-01-07. Прострочена дебіторська заборгованість по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 486480,00 євро. Не зважаючи на надання позивачем пояснень щодо зазначених в акті порушень, Головним управління ДПС у Львівській області було зазначено про порушення ним вимог частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», із змінами та доповненнями, в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020 (дата здійснення авансових платежів – 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022). На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове-повідомлення рішення від 28.12.2023 № 33601/13-01-07-10. Позивач обґрунтовує протиправність податкового-повідомлення рішення від 28.12.2023 № 33601/13-01-07-10 Головного управління ДПС у Львівській області тим, що на виконання умов контракту № 03-08-2020 від 18.08.2020 ТОВ «ПЛУТОН ІС» у періоді з 26.08.2020 по 19.01.2022 здійснило попередню оплату за товар на користь компанії «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) на загальну суму 1 545 398,00 Євро. За зазначеним вище контрактом, компанія «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) у період з 22.04.2021 по 23.06.2021 на користь ТОВ «ПЛУТОН ІС» здійснило чотири поставки товару на загальну суму 1058918,00 євро: МД від 22.04.2021 в сумі 400250,00 євро; МД від 27.04.2021 в сумі 63000,00; МД від 10.06.2021 в сумі 388490,00 євро та МД від 23.06.2021 в сумі 207178,00 євро. У встановлений законодавством 365-денний строк на користь ТОВ «ПЛУТОН ІС», як відмічає позивач, дійсно не надійшов раніше оплачений товар від компанії «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) на суму 486480,00 Євро. Водночас відповідно до наданої під час перевірки угоди про переведення боргу від 14.02.2022 між AVL REACH LIMITED та АО «ЭТК «Плутон» компанія «AVL REACH LIMITED» передає, а АО «Электротехническая компания «Плутон» приймає на себе часткове виконання обов`язків за контрактом № 18-09-2020 від 18 вересня 2020 року з додатковими угодами №1 від 22.04.2021, №2 від 12.05.2021, №3 від 30.06.2021, №4 від 23.07.2021, №5 від 19.08.2021, №6 від 01.10.2021, №7 від 15.12.2021, та за Контрактом №03-08-2020 від 18.08.2020 з додатковими угодами №1 від 07.04.2021, №2 від 10.06.2021, №3 від 12.10.2021, №4 від 10.01.2022. Тобто, як зазначає позивач, з моменту отримання повідомлення про перерахування боргу, для ТОВ «ПЛУТОН ІС» як і для учасників цієї угоди, відбулося переведення боргу, що свідчить про те, що з 18 лютого 2022 року зобов`язання по поставці обладнання, зазначеного в повідомленні, повністю переходять до АО «ЭТК «Плутон». Позивач наголошує на тому, що АО «ЭТК Плутон» готове виконувати зобов`язання за угодою про переведення боргу, але у зв`язку із тим, що 09.04.2022 Кабінет Міністрів України видав Постанову №426, якою заборонив ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації, ТОВ «ПЛУТОН ІС» не може отримати товар. Позивач вважає, що наявність підтверджених ТПП України форс-мажорних обставин, відповідно до п.п. 112.8.9. п. 112.8 ст. 112 Податкового кодексу України та п. 13 ст. 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» звільняє ТОВ «ПЛУТОН ІС» від відповідальності за порушення вимог ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VІІІ та нарахування пені за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД. Таким чином, вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року  адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.12.2023 №33601/13-01-07-10.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що по контуру відбитку печатки підприємства зазначено: «Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОН ІС», Україна, Запоріжжя». В середині печатки вказано: «Pluton IC». Лист ТОВ «ПЛУТОН ІС» № 177 від 17 лютого 2022 року «Згода на переведення боргу» складено на бланку з логотипом PLUTON IC turn on the future. Лист ТзОВ «ПЛУТОН ІС» від 13.01.2023 № 5 на бланку листа з логотипом PLUTON turn on the future, а не PLUTON IC turn on the future. Змін щодо назви підприємства ТзОВ «ПЛУТОН ІС» на ТзОВ «Плутон» до перевірки не надано. У листі російської компанії АТ «Електротехнічна компанія «Плутон» № 01-к з невірно вказаною датою - від 19 лютого 2021 року, замість 19 лютого 2022 року, на адресу ТОВ «ПЛУТОН ІС» щодо укладання та підписання Угоди про переведення боргу від 14.02.2022 - абревіатура бланку листа «PLUTON turn on the future». Договір про переведення боргу від 14.02.2022, укладений між «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) та АТ «Електротехнічна компанія «Плутон» (росія) – підписаний директором «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) М. Михайлевським (скріплений печаткою, в якій по контуру зазначено AVL REACH LIMITED, London, UNITED KINGDOM) та генеральним директором АТ «Електротехнічна компанія «Плутон» А.С. Савостьяновим (скріплений печаткою, в якій по контуру зазначено Акционерное общество «Электротехническаякомпания «Плутон», г. москва, ОГРН 1137746139695, ИНН7716738112». В середині печатки вказано: «Pluton turn on the future»). Таким чином, апелянт наголошує, що в наданих до перевірки ТзОВ «ПЛУТОН ІС» документах, стосовно переведення боргу та їх завірених копіях, встановлено невідповідності. Крім того, до перевірки надано копію оборотно-сальдової відомості по рахунку № 3712 «Розрахунки за виданими авансами в іноземній валюті», де по контрагенту російської федерації AT «Електротехнічна компанія «Плутон» лише з 27.12.2022 обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 486480,00 Євро, яка виникла у зв`язку з складанням договору про перевід боргу. По рахунку № 3712 «Розрахунки за виданими авансами в іноземній валюті» по контрагенту «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) 27.12.2022 погашено дебіторську заборгованість у розмірі 486480,00 Євро, на підставі договору переводу боргу. Таким чином, відповідні проводки по бухгалтерському обліку щодо переведення боргу були здійснені не 17.02.2022, як це зазначено в «Згоді на переведення боргу» ТОВ «ПЛУТОН ІС» № 177 від 17 лютого 2022 року, а 27.12.2022 року. Апелянт вважає, що такі дії ставлять під сумнів правомірність операцій, які здійснені ТзОВ «ПЛУТОН ІС» на підставі договору переведення боргу від 14.02.2022, укладеного між «AVL REACH LIMITED» (Великобританія) та AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (росія), та здійснення 27.12.2022 проведень у бухгалтерському обліку ТзОВ «ПЛУТОН ІС» по рахунку 3712. Разом з тим, апелянт вказав, що перевіркою встановлено порушення п.1, п. 3 ст.13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», а саме: повернення валютних коштів/авансового платежу в сумі 486480,00 євро не відбулась у законодавчо встановлений 365-денного строк у періоді: з 18.10.2021 по 09.11.2023 (388 днів – по платежу 142000,00 Євро); з 18.10.2021 по 09.11.2023 (388 днів – по платежу 4000,00 Євро); з 20.10.2021 по 09.11.2023 (386 днів – по платежу 30000,00 Євро); з 26.10.2021 по 09.11.2023 (380 днів – по платежу 20480,00 Євро); з 17.01.2022 по 09.11.2023 (297 днів – по платежу 87300,00 Євро); з 18.01.2022 по 09.11.2023 (296 днів – по платежу 78450,00 Євро); з 19.01.2022 по 09.11.2023 (295 днів – по платежу 124250,00 Євро). На підставі наведеного вище, встановлена прострочена дебіторська заборгованість по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 486480,00 євро. Сума простроченої дебіторської заборгованості в розмірі 486480,00 Євро станом на 09.11.2023, встановлена за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки, та не відповідає даним бухгалтерського обліку по дебету рахунку 632 станом на 09.11.2023 року. Сума нарахованої пені по Контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 17207252,69 грн. Разом з тим, апелянт наголошує, що ТОВ «ПЛУТОН ІС» до перевірки не представлено висновків центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну політику у сфері економічного розвитку на продовження строків по контракту від 18.08.2020 №03-08-2020, укладеному з нерезидентом «AVL REACH LIMITED» (Великобританія). Крім того, ТОВ «ПЛУТОН ІС» до перевірки не представлено позовних заяв до суду та ухвали про відкриття проваджень про стягнення заборгованості з нерезидента «AVL REACH LIMITED» (Великобританія). Вказує, що ТОВ «ПЛУТОН ІС» до перевірки представлено Сертифікат №2300-23-4257, виданий Запорізькою торгово-промисловою палатою, про форс-мажорні обставин по контракту від 18.08.2020 №03-08-2020, укладеному з нерезидентом «AVL REACH LIMITED» (Великобританія). Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися з урахуванням встановлених обставин. Апелянт звертає увагу, що введення воєнного стану в Україні не обмежує повернення коштів в євро за операціями з імпорту товарів в законодавчо встановлені строки на валютний рахунок ТзОВ «ПЛУТОН ІС», зокрема, Компанією «AVL REACH LIMITED» (International House, 142 Cromwell Road, London SW7 4EF, Unated Kingdom; Comhany number 7600740; банківські реквізити: Bank Millennium Spolka Akcyjna ul.Stanislava Zaryna 2A, 02-593, Warszawa; Accountnumer PL94 1160 2202 0000 0003 7062 3308; SWIFT: BIGBPLPWXXX). Враховуючи викладене, апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки вищенаведеним нормам законодавства, не у повній мірі з`ясовані обставини справи, що призвело до невірного їх застосування та неправильного вирішення справи по суті.
Разом з тим, 03.02.2025 позивачем до суду подано письмові пояснення.  Позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи. Звертає увагу, що не відповідність фірмових бланків, на  яких ТОВ «ПЛУТОН ІС» надавало свої пояснення, та листування, здійснюється на бланках, де зазначений фірмовий знак «Pluton». Бланк компанії не має строгої форми, всі реквізити зазначені належним чином, та відповідають реєстраційним документам, тому всі доводи апелянта стосовно встановлення невідповідності, є хибними. Вказує, що проводки по бухгалтерському обліку щодо переведення боргу були здійснені 27.12.2022 року, що не порушує правил ведення бухгалтерського обліку, а тому не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій. При цьому, ТОВ «ПЛУТОН ІС» звертає увагу, що форс мажорною обставиною в цих договірних відносинах є законодавчі обмеження в Україні, які безпосередньо забороняють ТОВ «ПЛУТОН ІС» отримати виготовлений товар під час дії воєнного стану в Україні. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
04.02.2025 відповідачем до суду подано додаткові пояснення, де останній зазначає, що позивачем до перевірки та до матеріалів справи не надано доказів (документів) уповноважених установ, які б могли підтвердити настання випадків, які можливо віднести до обставин непереборної сили форс мажору, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом нерезидентом компанією AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (рф). Крім того, оцінюючи зміст наявного у матеріалах справи сертифікату Запорізької торгово-промислової палати від 18.10.2023 № 2300-23-4257 неможливо встановити характер форс мажорних обставин, які стали підставою невиконання умов контракту, укладеному позивачем з компанією AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (рф). Таким чином, за результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено прострочену дебіторської заборгованості по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), яка складає 486480,00 євро. Сума простроченої дебіторської заборгованості в розмірі 486480,00 Євро станом на 09.11.2023, встановлена за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки, та не відповідає даним бухгалтерського обліку по дебету рахунку 632 станом на 09.11.2023 року. Сума нарахованої пені по Контракту від 18.08.2020 №03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 17207252,69 грн. Таким чином, податковий орган вважає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області правомірно здійснено розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «ПЛУТОН ІС» та прийнято податкове повідомлення-рішення №33601/13-01-07-10 від 28.12.2023.
Також, 25.02.2025 позивачем до суду подано додаткові письмові пояснення. Зазначає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» від 09.04.2022р. № 426 товар за контрактом № 03-08-2020 від 18.08.2020р. не буде ввезений на територію України до закінчення дії воєнного стану. Отже, компанія підпадає під дію санкції, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції»: пеня за кожен день прострочення в розмірі 0,3% вартості недопоставленого товару у гривні або в іноземній валюті. Вказує, що Законом № 2260 внесені зміни до статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», її доповнили новим пунктом 13 про те, що відповідальність у вигляді пeні не застосовується до компаній-резидентів України, які не змогли ввезти раніше оплачені товари з рф після 11 квітня 2022 року. Позивач наголошує, що законодавець, обмеживши резидентам право на ввіз раніше оплаченого товару на територію України, зняв з таких резидентів відповідальність за таку несвоєчасність прямою нормою закону.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Головним Управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПЛУТОН ІС» з питань дотримання вимог валютного законодавства по експортному контракту від 25.06.2021 № 02/2021 (дата здійснення експорту – 29.11.2021, 03.12.2021) та по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08- 2020 (дата здійснення авансових платежів 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022). 
За результатами перевірки складено Акт № 29309/13-01-07-10/38840039 від 16.11.2023, яким встановлено, зокрема, порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині неотримання імпортного товару/повернення авансового платежу у розмірі 486480,00 Євро по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), за авансовими платежами від 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022 відповідно до отриманої інформації Національного банку України про виявлені агентами валютного нагляду (АТ «ПУМБ», МФО 334851) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом нa 01.11.2022, 01.02.2023, надіслані листами ДПС України від 06.12.2022 № 15770/7/99- 00-07-05-01-07, від 24.02.2023 № 4218/7/99-00-07-05-01-07. Прострочена дебіторська заборгованість по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 486480,00 євро.
ТОВ «ПЛУТОН ІС», керуючись пунктом 86.7. статті 86 Податкового кодексу України, подало свої зауваження-заперечення до акту перевірки №11/12-01 від 11.12.2023.
На підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 16.11.2023 № 29309/13-01-07-10/38840039 ГУ ДПС у Львівській області було прийнято податкове-повідомлення рішення від 28.12.2023 № 33601/13-01-07-10. Вказаним податковим повідомленням-рішенням встановлено, що висновок акту вважати правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а саме: «порушення вимог частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», із змінами та доповненнями, в результаті чого допущено порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020 (дата здійснення авансових платежів – 18.10.2021, 20.10.2021, 26.10.2021, 17.01.2022, 18.01.2022 та 19.01.2022), вважати правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства».
Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 16.11.2023 № 29309/13-01-07-10/38840039 протиправним, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність винесення податкового повідомлення-рішення від 28.12.2023 № 33601/13-01-07-10 та, відповідно, про необхідність його скасування.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із ч. 2  ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до  ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (Закон №959-ХІІ) встановлено, що зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами. Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до пп. 21.1.1,21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Підпунктами 20.1.4,20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства визначено Законом України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (Закон № 2473) та постановами Правління Національного банку України (НБУ).
Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону №2473 питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно Законом №2473. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону №2473 у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Відповідно ч.1 ст. 13 Закону №2473 Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Підпунктом 21 розд. II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (Положення), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону №2473 у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону №2473 за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. 
Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону №2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла в наслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
Згідно з ст. 6 Закону №2473 у разі якщо виконання договору, за операціями з імпорту товарів зупиняється у зв`язку з виникненням форс мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого Національним банком України, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Апеляційний суд зазначає, що ТОВ «ПЛУТОН ІС» до перевірки не було представлено висновків центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну політику у сфері економічного розвитку на продовження строків по контракту від 18.08.2020 №03-08-2020, укладеному з нерезидентом «AVL REACH LIMITED» (Великобританія). Крім того, ТОВ «ПЛУТОН ІС» до перевірки не представлено позовних заяв до суду та ухвали про відкриття проваджень про стягнення заборгованості з нерезидента «AVL REACH LIMITED» (Великобританія).
Разом з тим, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, визнав вказані позивачем обставини такими, які підпадають під ознаки форс мажору та підтверджується сертифікатом. 
Апеляційний суд не погоджується з даним твердженням суду та зазначає наступне.
Форс мажор в Україні регулюється Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Конвенцією ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів.
У додатку 2 до постанови КМУ та НБУ «Про типові платіжні умови зовнішньоекономічних договорів (контрактів) та типові форми захисних застережень до зовнішньоекономічних договорів (контрактів), що передбачають розрахунки в іноземній валюті» від 21.06.1995 р. № 444) наведено форс мажорні застереження. Відповідно до них сторони звільняються від виконання своїх зобов`язань на час дії форс мажорних обставин. Підтвердженням виникнення та завершення дії форс мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту або третьої сторони відповідно до умов цього контракту.
З початком військової агресії російської федерації проти України ТПП України спростила порядок засвідчення форс мажорних обставин, опублікувавши на сайті ТПП України 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 загальний офіційний лист, яким засвідчено форс мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України.
У листі ТПП України вказано, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин. Введення воєнного стану на території України є форс мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.
Порядок засвідчення форс мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40 (в редакції, затвердженій рішенням Президії Торгово- промислової палати України від 18.12.2014 №44.
Відповідно до п.6.12. Регламенту від 15.07.2014 № 40 якщо Сертифікат про форс  мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник після закінчення дії таких обставин має право звернутися до ТПП України/регіональної ТП для засвідчення форс мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі Сертифіката до дня їх закінчення.
Отже за приписами вказаного Регламенту засвідченню підлягають форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно-правових актів проте стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Апеляційний суд наголошує, що Верховний Суд у постанові від 11.03.2021 року у справі №200/7539/19-а дійшов висновку, що зазначення у вказаних сертифікатах того, що на момент їх видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо, - не є доказом того, що вони засвідчують відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє. Враховуючи, що в грудні 2014 року був затверджений в новій редакції Порядок засвідчення форс мажорних обставин, який і має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому було застережено, що якщо на момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що при видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань). Проте, і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.
Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що позивач вказував на неможливість здійснення контрагентом поставки у зв`язку форс мажорними обставинами (воєнний стан), проте, зобов`язання з постачання товару по договору від 18.08.2020 №03-08-2020 згідно повідомлення про передачу зобов`язань з постачання товару від 14.02.2022 № б/н взяла на себе компанія AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (рф), яка є пов`язаною особою з ТОВ «ПЛУТОН ІС» і яка зобов`язана була вжити всіх заходів щодо постачання товару. Колегія суддів вважає, що форс мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який покликається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс мажорними саме для даного конкретного випадку.
Наявність форс мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.
Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (нова редакція), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» здійснює засвідчення форс мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП. ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України; умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.
Також, Верховний Суд в постанові від 16 липня 2019 у справі № 917/1053/18 зазначив, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Крім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката Торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
Таким чином, відповідно до ст. 13 Закон України «Про валюту і валютні операції», підтвердження форс мажорних обставин здійснюється уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору тієї сторони, яка не може виконати умови контракту, а тому наданий позивачем до матеріалів справи сертифікат Запорізької торгово-промислової палати від 18.10.2023 № 2300-23-4257 про форс мажорні обставини по договору від 18.08.2020 №03-08-2020 не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що позивачем до перевірки та до матеріалів справи не надано доказів (документів) уповноважених установ, які б могли підтвердити настання випадків, які можливо віднести до обставин непереборної сили – форс мажору, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом нерезидентом компанією AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (рф). Крім того, оцінюючи зміст наявного у матеріалах справи сертифікату Запорізької торгово-промислової палати від 18.10.2023 № 2300-23-4257 неможливо встановити характер форс мажорних обставин, які стали підставою невиконання умов контракту, укладеному позивачем з компанією AT «Електротехнічна компанія «Плутон» (рф).
Таким чином, за результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено прострочену дебіторської заборгованості по імпортному контракту від 18.08.2020 № 03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), яка складає 486480,00 євро. Сума простроченої дебіторської заборгованості в розмірі 486480,00 євро станом на 09.11.2023, встановлена за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки, та не відповідає даним бухгалтерського обліку по дебету рахунку 632 станом на 09.11.2023 року. Сума нарахованої пені по Контракту від 18.08.2020 №03-08-2020, укладеному між ТОВ «ПЛУТОН ІС» та «AVL REACH LIMITED» (Великобританія), складає 17207252,69 грн.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473 порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
З урахуванням вказаної норми, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області правомірно здійснено розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «ПЛУТОН ІС» та прийнято податкове повідомлення-рішення №33601/13-01-07-10 від 28.12.2023.
Проте, суд першої інстанції не врахував вищенаведене та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи, неправильно   застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід скасувати, а в позові відмовити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до    статті 317  КАС України підставами для скасування рішення або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст.ст. 243,  250,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325, 328,  329 КАС України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 380/4914/24 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОН ІС» відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено  13.03.25