Номер провадження: 22-ц/813/474/25 
Справа № 946/1736/21
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя — Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді – Карташов О.Ю., Коновалова В.А.
за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Петрова Володимира Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2022 року, ухвалене у складі судді Бурнусус О. О., в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , Ізмаїльської міської ради Одеської області про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи та зміст заяви
Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили:
- виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 10/51 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м., що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 ; 
- визнати за ОСОБА_2 , право власності на 2/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України); 
- визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України); 
- визнати за ОСОБА_4 , право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України); 
- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України). 
Припинити між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 право спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості – домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м., що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , привласнивши окремий реєстровий номер; - встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на вулицю Авраамівська, межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України), яку виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , для правонастуника ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 сервітут, передбачений пунктами а, в статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0020 га, межі якої визначаються наведеними у таблиці 2 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України); - встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на вулицю Авраамівська, межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України), яку виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , для правонаступника ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 сервітут, передбачений пунктом з статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0010 га, межі якої визначаються наведеними у таблиці 3 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 належить на праві власності разом 10/51 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 . 
Відповідачі по справі є власниками інших частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: ОСОБА_5 належить 20/136 частин на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом № 2881, 2883, 2885 від 19 вересня 2018 року та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 21 червня 1995 року, ОСОБА_13 – 1/7 частин на підставі договору купівлі-продажу № 4/2848 від 20 травня 1992 року; ОСОБА_7 – 2/17 частин на підставі договору дарування 2/6929 від 28 листопада 1996 року; ОСОБА_12 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_8 – 119/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_9 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_10 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_1 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_11 – 2/17 на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради Депутатів № 839 від 13 грудня 1949 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 230624603 від 02.11.2020 року. Позивачі та відповідачі самостійно користуються та володіють належними їм частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень не мають, однак належність позивачам та відповідачам по справі, майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2022 року позовні вимоги задоволено про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності. 
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку експерта від 02.02.2021 року за № 138/124-2020 року, наданого судовим експертом Цурканом Володимиром Іллічем за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження за зверненням ОСОБА_3 , належні на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїлського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. договору дарування частини житлового будинку від 16.11.2007 року, ОСОБА_14 4/51 частки разом із належними, на підставі виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 16 від 03.01.2020 року ОСОБА_3 2/51 частками, ОСОБА_4 2/51 частками, ОСОБА_4 2/51 частками, що разом складають 10/51 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1 – коридор площею 4,8 кв.м., 4-2 – веранда площею 7,8 кв.м., 4-3 – житлова кімната площею 9,9 кв.м., 4-4 – ванна площею 7,8 кв.м., 7-1- кухня площею 6,9 кв.м., 7-2 – санвузол площею 2,4 кв.м., 7-5 – житлова кімната площею 7,6 кв.м., 7- ІІІ – підвал площею 15,3 кв.м., загальною площею 83,5 кв.м., у тому числі житлової 27,0 кв.м., технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстраційним номером, наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0236 га в виходом на АДРЕСА_1 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року. 
На запропонованому до виділу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 частини земельної ділянки при її формуванні в передбаченому ст. 79 -1 Земельного кодексу України порядку має бути поширена дія земельних сервітутів а саме: передбаченого пунктами а, в ст. 99 Земельного кодексу України площею 0,0020 га – на користь інших співвласників, межі поширення якого визначаються за наведеними у таблиці 2 координатами їх поворотних точок відносно пуктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено додатку 1; передбаченого пунктом з ст. 99 Земельного кодексу України площею 0,0010 га – на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , межі поширення якого визначаються за надводним у таблиці 3 координатами їх поворотних точок відносно пуктів державної геодезичної мереж в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку 1. Зазначення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України. 
На підставі пукту 3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна належні співвласникам частки мають дорівнювати одиниці, тому частки співвласників на виділеній «новоутворений об`єкт мають бути записані наступним чином: ОСОБА_2 – 2/5 частини; ОСОБА_3 – 1/5 частина; ОСОБА_4 – 1/5 частина; ОСОБА_4 – 1/5 частина.
Частки інших співвласників на залишкову частину домоволодіння мають бути записані у наступних виразах: ОСОБА_5 – 210/1148 (замість 20/136) частин; ОСОБА_13 – 51/357 (замість 1/7) частина; ОСОБА_7 – 42/287 (замість 2/17) частини; ОСОБА_12 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ); ОСОБА_8 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_9 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_10 - НОМЕР_4 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_1 - НОМЕР_4 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_11 – 1071/4592 (замість 6/32) частин. .
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд першої інстанції повинен був зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об?єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. 
Відповідно до висновку судового експерта Цуркан В.І. від 02.02.2021 р. Ne 138/124- 2020 експертного будівельно - технічного, земельно - технічного дослідження за зверненням  ОСОБА_3  ( далі - Висновок судового експерта Цуркан В. І.) , стверджується, що існує по наявним правовстановлюючим документам фактичний порядок володіння та користування будівлями та спорудами у складі домоволодіння за адресою АДРЕСА_1  та згідно цього надається пропозиція, щодо виділу в окремий об?єкт нерухомості часток нерухомості, які належать  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_15 .А Позивач надає до матеріалів справи План земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку домоволодіння за адресом АДРЕСА_1 , що складався до Технічного паспорту від 14.01.2009 р.. ж По даному плану земельної ділянки відсутні будь які паркани, яки би підтверджували існуючий порядок користування на даної земельної ділянці. Надавали План земельної ділянки за адресом АДРЕСА_1 , яка показує що мешканці двора кожний використовував частину за згодою усіх сторон у справі. Отже по земельнії ділянці за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння немає ніяких угод стосовно користування закріпленої земельною ділянкою площею 0.1218 га, а що стосується порядку користування, то між співвласниками склався зовсім інший порядок користування, що визиває незгоду з судовим рішенням відповідачами по справі. За домоволодінням за адресою АДРЕСА_1 закріплено 0 1218 га, фактично згідно висновку судового експерта Цуркан В.І, виявлено 0.1205 га Позивачі на праві власності мають 10/51 частки житлового будинку за адресом АДРЕСА_1 , що визначає частку іх земельної ділянки в розмірі 0.0236.75 га. Але додатково згідно висновку судового експерта Цуркан В.І. визначені дві земельні ділянки з сервітутом площею 0.001 га та 0.002 га на користь інших співвласників, що збільшує земельну ділянку на 0.03 га, а загальна земельна ділянка для позивачів буде скла- дати 0.0266.75 га. Отже Ізмаїльський міськрайонний суд при прийнятті порушив вимоги ст.88, 120 ЗК України і виділив позивачам земельну ділянку площею 0.0268 га, що значно переважає їх частку, яка повинна скластися відповідно до 10/51 частки домоволодіння, яку вони мають за адресою АДРЕСА_1 . Згідно розділу III, п.3.7 Інструктивних вказівок від 04.04.1974 р. передбачено, що «Варіант окремого користування двором співвласникам будинку може бути запропонований в тому випадку, коли можливо створити з кожної частки двору виїзд на вулицю провулок, майдан. Ширина виїзду на вулицю повинна бути не менш 2,6 м. В противному випадку, повинен бути запропонований варіант, в якому двір залишається в спільному користуванні співвласників будинку.» Відповідно до Висновку судового експерта Цуркан В.І. можливо виділити в окремий об?єкт нерухомості 10/51 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 частки, що належить позивачам з реєстрацією під окремим реєстраційним номером, наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0.0236 га. з виходом на АДРЕСА_1 . Але, двір , що знаходиться в користуванні позивачів і відповідачів не має вихід на АДРЕСА_1 . Двір сторін по справі має єдину можливість виїзду на вул. Гоголя, де на теперішній час існують одні ворота, якими користуються всі співвласники домоволодіння. Відповідачі не мають бажання через свою територію пропускати позивачів, та незрозуміло як останні можуть попасти на територію своєї земельної ділянки. Отже, затверджений Ізмаїльським міськрайонним судом варіант виділу позивачам земельну ділянку знаходиться в дворі житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , ця земельна ділянка не має ніякого виходу на будь яку вулицю шириною 2.6 м. Сім?я ОСОБА_1 постійно користується гаражем - літ. Б. Виїзд з цього гаражу можливий через ворота -споруда № 1 бачиться по схемі в розділі «характеристика будинку, господарських будівель та споруд» Технічного паспорту від 07.10.2020 р. , виготовленого за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , і технічного паспорту від 14.01.2009 р. виготовленого за заявою ОСОБА_2 , які надані в додатках до висновку судового експерта Цуркан В.І. В дворі співвласників розташована вбиральня дворового типу літ. Е, до якої існує дорога і при необхідності до вбиральні може в?їхати асенізаційна машина. Вбиральня використовується всіма мешканцями домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . На підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду проїзд від воріт з сторони вул. Гоголя воріт до вбиральні, до гаражу вже неможливий, так як формується земельна ділянка площею 0.0236 га, яка перешкоджає проїзду автомобіля, а інших воріт в дворі немає. Змінити курс виїзду автомобіля до гаражу також неможливо, так як рядом розташована вбиральня - літ. Е. . 
Отже рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 17.05.2022 р. заблокований виїзд і в?їзд транспорту з гаражу - літ.Б., який використовує ОСОБА_1 , з вбиральні літ - Е, яку використовують усі мешканці домоволодіння за адресом АДРЕСА_1 . В висновку судового експерта Цуркан В.І. взагалі не досліджується питання водовідведення. По фактичним даним кв. АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 мають водовідведення в центральну каналізацію, кв. АДРЕСА_4 має вигрібну яму в дворі. ОСОБА_1 - апелянт по справі має водовідведення та вигрібну на земельної ділянці, яку надали в користування позивачам. Отже, Ізмаїльський міськрайонний суд заблокував каналізаційний відвід з квартири ОСОБА_1 , а її вигрібну яму залишив в сусідньому дворі у позивачів. Таким чином, при прийняте рішення від 17.05.2021 р. по справі № 946/1736/21 Ізмаїльський міськрайонний суд не урахував інтереси відповідачів, порушив встановлені правові та будівельні норми, навів в рішенні докази, які не існують, допустив неточності. Згідно матеріалам справи було проведені судові засіданні 19.04.2021 р, 20.05.2021 P., 24.06.2021 p., 16.08.2021 p., 21.09.2021 ., 28.10.2021 p., 30.11.2021 p. 11.02.2022 p. 23.02.2022 р, 05.04.2022 р. 17.05.2022 p. ОСОБА_1 на жодне з цих засідань повістку не отримувала. В матеріалах справи є повідомлення про отримання повістки тільки на одну дату на 19.04.2021 р, які були вручені 09.04.2021 р. ОСОБА_10 ( а.с.93, т. 1), ОСОБА_17 (а.с.96, т. 1) , ОСОБА_1 ( а.с.97, т. 1), ОСОБА_18 ( а.с.98 т. 1), але усі повідомлення підписані одним підписом, але ніхто з членів сім"ї повістки не отримував/ Отже ОСОБА_19 в супереч вимогам ст.128 ЦПК України не була повідомлена про дату, час і місто судового засідання по справі N° 946/1736/21. 
Позиція позивачів по справі
Не погодившись з доводами апеляційної скарги, представник позивачів звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В обґрунтування зазначали, що твердження апелянта підлягають відхиленню з урахуванням наступного. Згідно пункту 1.2. Інструкції № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об?єкта нерухомого майна (додаток 2). Відповідно до пункту 2.4. Інструкції № 55, поділ на самостійні об?екти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Згідно пункту 2.5 Інструкції № 55, при підготовці документів про поділ нерухомого майна суб?екти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об?єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників. пілписи яких засвідчені нотаріально. Таким чином, пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55, на які посилається апелянт, не передбачено обов?язку суду зазначати у судовому рішенні про частку, яка виділяється відповідачу. В той же час, у нашій справі після виділу часток позивачів в окремий об?єкт нерухомості, на відміну від обставин справі № 462/1585/16-ц, право спільної часткової власності не припиняється, а майно залишилося у співвласності інших дев?яти осіб. Отже, у зв?язку з різними обставинами справи, до спірних правовідносин не може бути застосована правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 16.06.2021 в справі № 462/1585/16-ц, на яку посилається апелянт. Апелянт зазначав, що «двір, що знаходиться в користуванні позивачів і відповідачів не має вихід на АДРЕСА_1 . Двір сторін по справі має єдину можливість виїзду на АДРЕСА_5 , де на теперішній час існують одні ворота, якими користуються всі співвласники домоволодіння. Відповідачі не мають бажання через свою територію пропускати позивачів, та незрозуміло як останні можуть попасти на територію свої земельної ділянки». 3 цього приводу хотіли би звернути увагу на те, що потрапити на територію своєї земельної ділянки позивачі можуть через належний їм об?єкт нерухомості, який має вхід/ вихід з АДРЕСА_1 , що вбачається з рисунку № 1 висновку експерта, аркуш висновку № 19, та Схеми виділу (додаток №1 до експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження № 138/124-2020) Апелянт також стверджує, що «... по земельні ділянці за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння немас ніяких угод стосовно користувания закріпленої земельної ділянки площею 0,1218 га, а що стосується порядку користування, то між співвласниками склався зовсім інших порядок користування, що визиває незгоду з судовим рішенням відповідачами по справі». В обґрунтування таких тверджень, апелянт зазначає, що по плану земельної ділянки технічного паспорту від 14.01.2009, відсутні будь-які паркани, який би підтверджували існуючий порядок користування. Також зазначає, що виділена позивачам земельна ділянка до цього часу використовувалась ОСОБА_7 та ОСОБА_5 цього приводу хотіли б звернути увагу на те, що права та інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вказаним рішення порушені не були, з апеляційною скаргою такі відповідачі не зверталися. Ба більше, відсутність паркану ніяким чином не свідчить про відсутність існуючого порядку користування земельною ділянкою. Позивачам належало на праві власності 10/51 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Фактична площа земельної ділянки за вказаною адресою складає 0,1205 га. Відповідно до цього, позивачі мають право на отримання земельної ділянки в розмірі 0,1205 / 51*10 = 0,023627 га. Як вбачається з рішення Ізмаїльського міськрайонного суду, позивачам було виділено в окремий об`єкт нерухомості 10/51 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року графічно зображено у додатку № 1 висновку № 138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значения площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України). Таким чином, площа земельної ділянки, зазначена судом у рішенні, відповідає розміру частці позивачів в об?єкті нерухомості. Апелянт до площі земельної ділянки, яка була зазначена судом, «додає» площі встановлених судом земельних сервітутів. Так, сервітут встановлюється на частину земельної ділянки, яка була виділена позивачам, а не налає позивачам ще «додаткові» дві земельні ділянки площами 0,001 га та 0,002 га, як це зазначив апелянт. Як вбачається з рішення суду першої інстанції, судом було вирішено « …..встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га .... сервітут, передбачений пунктами а, в статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0020 га... та встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га ... сервітут, передбачений пунктом з статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0010 га». Відповідно до цього, встановленням судом першої інстанції двох сервітутів не збільшило розмір земельної ділянки, яка була виділена позивачам. Апелянт зазначає, що в дворі співвласників розташована вбиральня дворового типу літ. Е до якої існує дорога і при необхідності до вбиральні може в?їхати асенізаційна машина. По-перше, ніякої дороги на земельній ділянці по АДРЕСА_1 не існувало та не було. По-друге, зі слів позивачів, за 30 років жодного разу асенізаційна машина не заїжджала ані до вигрібної ями, ані до вбиральні. В апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що відсутній проїзд від воріт зі сторони АДРЕСА_5 до вбиральні та до гаражу. При цьому, жодних перешкод у проїзді як до гаражу літ. «Е» так і до вбиральні літ. «Б» відсутні. Так, скаржник може проїхати через частину земельної ділянки, що була виділена позивачам та на яку встановлено сервітут площею 0,002 га. Це підтверджується схемою такої земельної ділянки (додаток N° 1 до висновку експерта), з якої вбачається, що ширина сервітуту складає 3,0 м. та такої ширини земельної ділянки достатньо для проїзду будь-якого транспорту. Апелянт стверджує про те, що судом було заблоковано каналізаційний відвід з квартири ОСОБА_1 , а вигрібну яму апелянта суд залишив на території позивачів. Водночас, згідно з усталеною практикою Верховного Суду під час виділу та поділу об?єкту нерухомості, не можуть враховуватися об?єкти, що збудовані самочинно. Згідно листа виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради№ Б-1125 від 15.09.2023 вигрібна яма була зведена, в тому числі апелянтом, з порушенням п.п. 6.1.41 табл. 6.7 та 6.1.42 ДБН Б 2.2. - 12:2019 «Планування та забудова території», оскільки при введені водопроводу у будинок та обладнання внутрішньо будинкової каналізації, відведення побутових стоків у вигріб не допускається. Враховуючи той факт, що вигрібна яма була споруджена відповідачами без дозвільних документів та з порушенням ДБН Б 2.2. - 12:2019, тобто самочинно, висновком експерта обґрунтовано не враховувалось наявність такої самочинної вигрібної ями, та відповідно судом першої інстанції обґрунтовано під час ухвалення рішення не була врахована наявність такої самочинної споруди.
Явка сторін
В судове засідання в режимі відеоконференція з`явились представники сторін та надали суду свої пояснення, вважали за можливе слухати справу без участі сторін які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 16.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 101, ОСОБА_2 належить 4/51 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В свою чергу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від 03.01.2020 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїлської міської ради Одеської області, належать кожному по 2/51 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, як було встановлено судом, відповідачі по справі є власниками інших частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: ОСОБА_5 належить 20/136 частин на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом № 2881, 2883,2885 від 19 вересня 2018 року та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 21 червня 1995 року, ОСОБА_13 – 1/7 частин на підставі договору купівлі-продажу № 4/2848 від 20 травня 1992 року; ОСОБА_7 – 2/17 частин на підставі договору дарування 2/6929 від 28 листопада 1996 року; ОСОБА_12 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_8 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_9 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_10 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_1 – 1193/28560 частин на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 19.08.2005 року, ОСОБА_11 – 2/17 на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради Депутатів № 839 від 13 грудня 1949 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 230624603 від 02.11.2020 року.
В свою чергу, сторони самостійно користуються та володіють належними частками у спільній частковій власності, спільних приміщень позивачі та відповідачі не мають.
Вказані нежитлові приміщення знаходиться у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди – у судовому порядку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".
Відповідно до висновку експерта від 02.02.2021 року за № 138/124-2020 року, наданого судовим експертом Цурканом Володимиром Іллічем за результатами експертного будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження за зверненням ОСОБА_3 , належні на підставі посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїлського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. договору дарування частини житлового будинку від 16.11.2007 року, ОСОБА_14 4/51 частки разом із належними, на підставі виданого виконавчим комітетом Ізмаїлської міської ради свідоцта про право власності на нерухоме майно № 16 від 03.01.2020 року ОСОБА_3 2/51 частками, ОСОБА_4 2/51 частками, ОСОБА_4 2/51 часьтками, що разом складають 10/51 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1 – корилидор площею 4,8 кв.м., 4-2 – веранда площею 7,8 кв.м., 4-3 – житолова кімната площею 9,9 кв.м., 4-4 – ванна площею 7,8 кв.м., 7-1- кухня площею 6,9 кв.м., 7-2 – санвузол площею 2,4 кв.м., 7-5 – житлова кімната площею 7,6 кв.м., 7- ІІІ – підвал площею 15,3 кв.м., загальною площею 83,5 кв.м., у тому числі житлової 27,0 кв.м., технічно можливо виділити в окремий об`єкт нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстраціний номером, наданням окремої поштової адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,0236 га в виходом на АДРЕСА_1 , зовнішні межі якої визначаються за наведеними у таблиці координатами їх поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року. На запропанованому до виділу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 частини земельної діляки при її формуванні в передбаченому ст. 79 -1 Земельного кодексу Укоаїни порядку має бути поширена дія земельних сервітутів а саме: передбаченого пунктами а, в ст. 99 Земельного кодексу України площею 0,0020 га – на користь інших співвласників, межі поширення якого визначаються за наведеними у таблиці 2 координатами їх поворотних точок відносно пуктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено додатку 1; передбаченого пунктом з ст. 99 Земельного кодексу України площею 0,0010 га – на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , межі пощирення якого визначаються за надводним у таблиці 3 координатами їх поворотних точок відносно пуктів державної геодезичної мереж в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку 1. Зазначення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України. На підставі пукту 3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майнв належні співвласникам частки мають дорівнювати одиниці, тому частки співвласників на виділеній «новоутворений об`єкт мають бути записані наступним чином: ОСОБА_2 – 2/5 частини; ОСОБА_3 – 1/5 частина; ОСОБА_4 – 1/5 частина; ОСОБА_4 – 1/5 частина. Частки інших співвласників на залишкову частину домоволодіння мають бути записані у наступних виразах: ОСОБА_5 – 210/1148 (замість 20/136) частин; ОСОБА_13 – 51/357 (замість 1/7) частина; ОСОБА_7 – 42/287 (замість 2/17) частини; ОСОБА_12 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ); ОСОБА_8 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_9 – 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_10 - 1193/22960 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_1 - НОМЕР_4 (замість НОМЕР_3 ) частин; ОСОБА_11 – 1071/4592 (замість 6/32) частин.
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , Ізмаїльської міської ради Одеської області про виділ частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності та виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 10/51 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м., що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 2/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).    
Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).    
Визнати за ОСОБА_4 , право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).    
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м. (всього майна на суму двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), що розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на АДРЕСА_1 , межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).    
Припинити між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 право спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості – домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівлі у складі: частини житлового будинку літ. «А» з частиною прибудови літ. «а», підвалом літ. «а7» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-1-коридор площею 4,8 кв. м., 4-2-веранда площею 7,8 кв. м., 4-3-житлова кімната площею 9,9 кв. м., 4-4-ванна площею 2,6 кв. м., 7-1-кухня площею 6,9 кв. м., 7-2-санвузол площею 2,4 кв. м., 7-3 передпокій площею 16,7 кв. м., 7-4-житлова кімната площею 9,5 кв. м., 7-5 житлова кімната площею 7,6 кв. м., 7-IIІ-підвал площею 15,3 кв. м., загальною площею 83,5 кв. м., у числі житлової 27,0 кв. м., що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , привласнивши окремий реєстровий номер.
Встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на вулицю Авраамівська, межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України), яку виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , для правонастуника ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 сервітут, передбачений пунктами а, в статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0020 га, межі якої визначаються наведеними у таблиці 2 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).    
Встановити на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0236 га з виходом на вулицю Авраамівська, межі якої визначаються наведеними у таблиці 1 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України), яку виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , для правонаступника ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 сервітут, передбачений пунктом з статті 99 Земельного кодексу України, орієнтовною площею 0,0010 га, межі якої визначаються наведеними у таблиці 3 координатами поворотних точок відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року – графічно зображено у додатку № 1 висновку №138/124-2020 від 02 лютого 2021 року за результатами експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження (значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому ст. 79-1 Земельного кодексу України).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на задоволення, у зв`язку з тим, що при розгляді даної заяви в суді першої інстанції їм надано належну правову оцінку.
Судова практика на яку посилається апелянт не є релевантною, так як ця справа про виділ, а не про поділ, тому апеляційний суд не бере її до уваги.
Твердження апелянта, що проїзд від воріт з сторони вул. Гоголя до вбиральні, до гаражу неможливий, так як формується земельна ділянка площею 0.0236 га, яка перешкоджає проїзду автомобіля апеляційний суд відхиляє, оскільки апелянтом не надано будь яких доказів на підтвердження та спростовується матеріалами справи.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 в супереч вимогам ст. 128 ЦПК не була повідомлена про час та дату судового засідання апеляційний суд не приймає, оскільки як вбачається судом першої інстанції неодноразово на адресу ОСОБА_1 направлялись повістки про час та дату судового засідання, проте на адресу суду першої інстанції повертались повідомлення із відміткою «адресат відсутній за вказною адресою», зокрема і в судове засідання 17.05.2022р., що у відповідності до сталої практики Верховного Суду є належним повідомленням.
Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що за таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.
Докази та обставини на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального закону, жодних обгрунтувань своєї позиції доказами не містять.
З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги належним чином необґрунтованими, та такими, що вірних висновків суду не спростовують.
На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.368,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_20 залишити без задоволення.
Рішення  Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2022  рокузалишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова