ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 р. 	Справа № 440/17485/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава,   по справі № 440/17485/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ,              Горішньоплавнівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Горішньоплавнівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання заяви № 5313-000057921 про оформлення набуття особою громадянства України за народженням від 10.10.2023 та зобов`язати УДМС розглянути цю заяву.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Горішньоплавнівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Горішньоплавнівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо повернення на доопрацювання поданої ОСОБА_1 заяви №5313-000057921 від 10.10.2023 про оформлення набуття громадянства України за народженням ОСОБА_2 .
Зобов`язано Горішньоплавнівський відділ Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №5313-000057921 від 10.10.2023 про оформлення набуття громадянства України за народженням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків суду, сформульованих у цьому рішенні.
В решті вимог позов залишено без задоволення. 
Вирішено питання про судові витрати.
Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, неврахування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 по справі № 440/17485/23 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що подане заявником свідоцтво про народження дитини НОМЕР_1 оформлене в порушення вимог законодавства. Так, внесення 02.09.2014 до актового запису про народження ОСОБА_2 №360 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Комсомольського МУЮ у Полтавській області іншого громадянства батька замість громадянства України призвели до порушення статті 2 Закону України «Про громадянство України» та статті 4 Конституції України. Вказує, що УДМС позбавлено можливості усунути наявні порушення ст. 2 Закону України «Про громадянство України» та статті 4 Конституції України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 26.08.2014 у м. Комсомольськ (нині - м. Горішні Плавні) Полтавської області народилася ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зроблено актовий запис № 360. 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, її батько - ОСОБА_3 є громадянином Російської Федерації, а матір - ОСОБА_1 є громадянкою України.
05.07.2019 на ім`я ОСОБА_2 органом 5316 вперше видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , дата закінчення строку дії - 05.07.2023.
29.04.2023 з метою оформлення дитині нового паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 звернулася до Горішньоплавнівського відділу з відповідною заявою про надання адміністративної послуги, за наслідками розгляду якої рішенням головного спеціаліста Горішньоплавнівського відділу О.М. Цвєткової, затвердженого начальником О.А. Карпенко, відмовлено ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я її дитини ОСОБА_2 відповідно до пп. 4 п. 82 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152, оскільки заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, які необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон.
За змістом вищевказаного рішення, під час перевірки документів встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому 02.09.2014 ВРАЦС РС Комсомольського МУЮ у Полтавській області, громадянство батька, ОСОБА_3 , зазначено: Російська федерація. Відповідно до п.п. 2 п. 35 Порядку оформлення, видачі, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 №152 (зі змінами), у разі оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон особі, яка не досягла 14-річного віку, заявник подає свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави. Якщо батьки або один з батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, також подається довідка про реєстрацію особи громадянином України.
20.05.2023 позивачка звернулася до начальника УДМС із заявою №5313-000049695 про оформлення набуття її дитиною ОСОБА_2 громадянства України за народженням. До заяви позивач додала документ, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження, власний паспорт громадянина України та свідоцтво про народження дитини.
Листом Горішньоплавнівського відділу від 01.06.2023 №5313-591/5313-23 позивачку повідомлено про повернення для доопрацювання заяви про оформлення набуття громадянства України відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про громадянство України" дитині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із встановленими розбіжностями: громадянство батька дитини у заяві зазначено України, а у свідоцтві про народження - російської федерації. 
Оскільки позивачка не усунула недоліки та не подала документи повторно у двомісячний строк з дня отримання матеріалів на доопрацювання, листом Горішньоплавнівського відділу від 09.08.2023 №5313-860/5313-23 її повідомлено про прийняття 08.08.2023 рішення про припинення провадження за заявою від 20.05.2023 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України".
10.10.2023 позивачка звернулася до начальника УДМС із заявою №5313-000057921 про оформлення набуття громадянства України за народженням дитині відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про громадянство України", до якої додала аналогічний попереднім перелік додатків.
Листом Горішньоплавнівського відділу від 18.10.2023 №5313-1121/5313-23 позивачці знову повернуто для доопрацювання заяву про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" у зв`язку із встановленими розбіжностями. 
При проведенні перевірок за обліками ЄІАС УМП встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України та документований паспортом громадянина України. Додатковою перевіркою за обліками ДРАЦС встановлено, що до актового запису №533 від 22.12.2006 про народження дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26.02.2013 ВДРАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області відповідно до висновку було внесено зміни щодо відомостей про громадянство батька з "громадянин Росії" на "громадянин України". Таким чином, після проведення перевірок встановлено, що подане свідоцтво про народження ОСОБА_1 містить розбіжності з інформацією ЄІАС та ВДРАЦС щодо громадянства батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання заяви №5313-000057921 про оформлення набуття донькою ОСОБА_2 громадянства України за народженням від 10.10.2023, позивачка звернулася до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої\ інстанції виходив з того, що Горішньоплавнівський відділ під час розгляду заяви позивачки допустив надмірний формалізм, не звернув належної уваги на наявність законних підстав для набуття дитиною громадянства України за належністю одного з батьків до громадянства України, натомість вказав на обставини громадянства батька дитини, які ніяк не залежать від волі заявниці.
Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України від 18.01.2001 №2235-ІІІ "Про громадянство України" (надалі - Закон № 2235-ІІІ).
Частиною першою статті 1 Закону №2235-ІІІ визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Відповідно до статті 6 Закону №2235-ІІІ, громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
За приписами частин першої, восьмої статті 7 Закону №2235-ІІІ, особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України" Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень (надалі - Порядок №215).
Цей Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до пункту 17 Порядку №215, для оформлення набуття громадянства України за народженням особою, батьки (один із них) якої на момент її народження були громадянами України (частина перша статті 7 Закону), один з її батьків подає такі документи:
а) заяву про оформлення набуття особою громадянства України за народженням;
б) копію свідоцтва про народження особи;
в) копію паспорта громадянина України або іншого передбаченого статтею 5 Закону документа, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження.
Згідно з абзацами 4 та 6 пункту 5 Порядку №215, заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.
Відповідно до пункту 92 Порядку №215, територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, в т.ч. за народженням.
Пунктом 93 Порядку №215 передбачено, що територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
При цьому, відповідно до пункту 94 Порядку №215, територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Спір у цій справі виник у зв`язку з не розглядом по суті заяви позивачки про оформлення набуття громадянства України її донькою.
При цьому, повертаючи на доопрацювання заяву позивача  відповідач посилався на  наявність розбіжностей щодо громадянства батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження ОСОБА_1 з інформацією ЄІАС та ВДРАЦС. 
Так, при проведенні перевірок за обліками ЄІАС УМП встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України та документований паспортом громадянина України. Додатковою перевіркою за обліками ДРАЦС встановлено, що до актового запису №533 від 22.12.2006 про народження дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26.02.2013 ВДРАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області відповідно до висновку було внесено зміни щодо відомостей про громадянство батька з "громадянин Росії" на "громадянин України". Таким чином, після проведення перевірок встановлено, що подане свідоцтво про народження ОСОБА_1 містить розбіжності з інформацією ЄІАС та ВДРАЦС щодо громадянства батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначає представник УДМС в апеляційній скарзі, з метою усунення відповідних розбіжностей в актових записах ДРАЦС та інформацією в ЄІАС УМП 11.12.2023 УДМС за вих.№ 5301.12-12462/5301.12.1-23 направлено листа до відділу ДРАЦС у Полтавській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке листом від 13.12.2023 №61871/55715-5-23/15.5 повідомило ОСОБА_3 про відмову у внесенні змін у зв`язку з тим, що перебування у подвійному громадянстві (України та російської федерації) суперечить чинному законодавству України.
Представник УДМС стверджує, що відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, зміни до актового запису про народження неповнолітньої ОСОБА_2 можуть бути внесені лише за заявою її батька - ОСОБА_3 , проте відповідно до пункту 1.15 розділу І зазначених вище Правил ОСОБА_3 зазначену вище відмову в судовому порядку не оскаржив, заходів для усунення розбіжностей щодо його громадянства у ДРАЦС не вжив.
Відтак, як зазначив представник УДМС, позивач позбавлений можливості оформити набуття неповнолітньою ОСОБА_2 громадянства України за народженням з незалежних від УДМС причин.
Колегія суддів зазначає, що висновки відповідача про невідповідність поданого свідоцтва про народження не обгрунтовані належним чином, оскільки відповідачем у наданих відповідях  не обгрунтовано та не наведено доказів наявності або відсутності  у батька дитини громадянства росії на час видачі свідоцтва про народження та не встановлено на якій підстав були внесені відомості про громадянство батька дитини до свідоцтва про народження дитини, а тому не доведено існування невідповідності в оформленні поданих документів вимогам законодавства України, що є підставою для повернення документів за пунктом 93 Порядку № 215.
Колегія суддів зауважує, що громадянство є фундаментальним правом людини. Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципах запобігання виникненню випадків без громадянства та неможливості позбавлення громадянина України громадянства України (ст. 2 Закону №2235-ІІІ).
З аналізу статті 7 Закону України "Про громадянство України" випливає, що самодостатньою підставою для набуття дитиною громадянства України є належність обох чи одного з батьків до громадянства України.
Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що принаймні громадянство ОСОБА_1 - матері дитини, не викликало жодних сумнівів в органу міграційної служби.
Принцип належного урядування передбачає, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків
Під час розгляду і вирішення заяви ОСОБА_1 від 10.10.2023 №5313-000057921 про оформлення набуття громадянства України за народженням дитині, відповідачем, не було дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача при відсутності будь-якої його вини в обставинах, що виникли.
Так, як встановлено колегією суддів, звертаючись до відповідача з заявою про оформлення набуття громадянства України за народженням ОСОБА_2 , позивачка мала правомірне очікування на позитивний розгляд її заяви, оскільки її донька відповідає встановленим Законом №2235-ІІІ критеріям для набуття громадянства України.
Натомість, повертаючи заяву позивачки про оформлення набуття дитиною громадянства України за народженням, відповідач вказав на обставини громадянства батька дитини, які ніяк не залежать ані від волі заявниці, ані від волі дитини, не врахував несприятливі наслідки таких дій для ОСОБА_2 , фактично відмовив заявниці в наданні адміністративної послуги, посилаючись на наявність розбіжностей у свідоцтві про народження ОСОБА_1 з інформацією ЄІАС та ВДРАЦС, усунути які позивачка жодним чином не може та наявність яких достовірно відповідачем не доведено.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем вищевказаних принципів дотримано не було та дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язати відповідача в особі Горішньоплавнівського відділу УДМС повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №5313-000057921 від 10.10.2023 про оформлення набуття громадянства України за народженням дитиною ОСОБА_2 , з урахуванням висновку суду про наявність підстав, визначених законом, для набуття нею громадянства України.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів прийшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 по справі № 440/17485/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Любчич