ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/552/25 Справа № 215/6722/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Вербицької Л.Д., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн., 
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови судді,   ОСОБА_1 13.10.2024 о 21 год. 44 хв. по вул. Дорога Р 74 в Тернівському районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного або іншого сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; сповільненість мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП
На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Вказує, що робітниками поліції здійснена незаконна зупинка його транспортного засобу. Зазначає, що він був зупинений 06.10.2024 року та відносно нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто вказаний протокол повинен бути складений за ч. 2 ст.130 КУпАП. Крім того, зазначає що він хворіє на цукровий діабет з 2003 року та приймає ін`єкції. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом та сам факт відмови від проходження медичного огляду. 
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Так, факт порушення, ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол, направленням на огляд, відеозаписом правопорушення, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився. 
Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в них технічних засобів.
Доводи апеляційної скарги апелянта, що інспектор поліції не повідомив ОСОБА_1 про підстави та причини його зупинки, є такими, що не впливають на вчинення ним адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби у разі проїзду транспортних засобів через блокпости.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. 
Твердження апелянта про знаходження в хворобливому стані ОСОБА_1 13.10.2024 року, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки як в суді першої так і в суді апеляційної інстанціях жодного підтверджуючого документа стороною захисту не було надано. Також не надано жодного документа про наявність або відсутність цукрового діабету у ОСОБА_1 , тому вказане не обґрунтовує протиправну його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Також, слід зазначити, що робітниками поліції протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до чинного КУпАП та інструкції з оформлення матеріалів. 
Робітниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 , а саме 13.10.2024 року, було відомо про його зупинку 06.10.2024 року та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак на даний час жодних відомостей про притягнення ОСОБА_1 за вказане правопорушення не міститься, тому жодних порушень чинного законодавства, а саме в зазначенні частини адміністративного правопорушення, як робітниками поліції так і судом першої інстанції допущено не було.
Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи його апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів викладених у скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :
Постанову судді Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року відносно  ОСОБА_1  залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя