П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/1696/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лавренчук Ольга Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
21 лютого 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду  від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 24.02.2022 по 22.12.2022 посадового окладу, окладу за військовим званням, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
- у решті позову відмовлено. 
До суду надійшла заява представника позивача адвоката Дубка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви вказує, що предметом позовних вимог є перерахунок не тільки окремих складових грошового забезпечення (посадового окладу та окладу за військове звання), а грошового забезпечення в цілому. 
Житомирський окружний адміністративний суд відповідно до ухвали від 27 вересня 2024 року в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення по справі відмовив. 
Судове рішення мотивоване тим, що судом вирішено всі позовні вимоги зазначені ОСОБА_1 , тому підстав для ухвалення додаткового судового рішення немає.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем оскаржено її до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позовних вимог в даній адміністративній справі є не тільки перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 але й усього місячного грошового забезпечення, що судом в своєму рішення вирішено не було.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в січні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідача) про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України в редакції чинній від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020, при обчисленні в період з 24.02.2022 по 22.12.2022 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме: не визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14 вказаної постанови та зобов`язання провести перерахунок та доплату грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчисленого із використанням такої розрахункової величини, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений станом на 01 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, за період з 24.02.2022 по 22.12.2022.
Рішенням суду від 15 квітня 2024 року ухвалено: "Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 24.02.2022 по 22.12.2022 посадового окладу, окладу за військовим званням, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. У решті позову відмовити".
Відповідно положень частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як зазначалося вище, судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Житомирський окружний адміністративний суд в своєму рішенні від 15.04.2024 року чітко визначив та обґрунтував в якій частині позов задоволений, а в якій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції судом першої інстанції вирішено всі позовні вимоги ОСОБА_1 і тому підстав для винесення додаткового судового рішення немає.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні клопотання представника позивача правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.