Справа № 461/7312/24                        Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/3802/24                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2025 року м.Львів

Справа № 461/7312/24
Провадження № 22-ц/811/3802/24                
       
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Салата Я.І.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка підписана його представником Болюбою Оксаною Володимирівною, на рішення Галицького районного суду міста Львова,  ухвалене у м. Львові 14 листопада 2024року у складі судді Радченка В.Є., у справі за позовом  ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з участю третьої особи: Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

встановив:
10 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з участю третьої особи: Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії. В обґрунтування позову посилається на те, що вона (позивач) та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 31 серпня 1996 року. Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі №380/3957/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2023 року, задоволено позов ОСОБА_4 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити йому перерахунок пенсії з 1 квітня 2019 року на підставі довідки Військової частини №222/4/164/239 від 26 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату з 1 квітня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. Згідно з листом ГУ ПФУ у Львівській області від 12 квітня 2023 року, перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до рішення суду у справі №380/3957/22 здійснено з 1 квітня 2023 року. Вказує, що доплата до пенсії за період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2023 року становить 571 458,10 грн., виплата вказаних коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, після виділення їх на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів з Державного бюджету України. Зазначає, що вона (позивач), як дружина покійного ОСОБА_4 , звернулася в Миколаївську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини, в процесі якого нотаріус звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області 4 грудня 2023 року із запитом про наявність суми недоотриманої пенсії ОСОБА_4 . З відповіді ГУ ПФУ у Львівській області вбачається, що доплата до пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому. Вважає таку відмову ГУ ПФУ у Львівській області неправомірною. Просить позов задовольнити.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 14 листопада 2024 року задоволено позов ОСОБА_3 задоволено. Ухвалено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію в розмірі 571 458,10 грн. Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду, через свого представника ОСОБА_5 , оскаржує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що станом на сьогодні в Головному управлінні проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, що набрали законної сили, по 19 листопада 2020 року. Одним із принципів бюджетної системи України, що визначений Бюджетним кодексом України, є його збалансованість, виходячи з якого повноваження на здійснення витрат бюджету повинні відповідати обсягу надходжень до бюджету на відповідний бюджетний період. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися не одержаними у зв`язку з його смертю. Відтак, такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. Вказує, що в цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Стверджує, що Пенсійний фонд України є одержувачем бюджетних коштів, а не їх розпорядником. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Вказує, що стягнення з рахунків Пенсійного фонду, призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
З свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого повторно Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що 31 серпня 1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб (актовий запис № 84).
ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом з позивачем у АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади.
ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі №380/3957/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2023 року, задоволено позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки Військової частини №222/4/164/239 від 26 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 1 квітня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки Військової частини №222/4/164/239 від 26 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити її виплату з 1 квітня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
З листа заступника начальника Управління обслуговування громадян - начальника відділу розгляду звернень ОСОБА_7 від 12 квітня 2023 року вбачається, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року Головним управлінням виконано. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 1 квітня 2019 року відповідно до довідки від 26 листопада 2020 року Військової частини НОМЕР_2 № 222/4/164/239 з оновленого грошового забезпечення в розмірі 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. Доплата з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2023 року становить 571 458,10 грн., виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Відповідно до розрахунку доплати пенсії ОСОБА_4 сума виплати з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2023 року становить 571 458,10 грн.
З відповіді начальника Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Скуратової О. від 14 грудня 2023 року, наданої на запит завідувача Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області від 4 грудня 2023 року № 1121/02-14, вбачається, що пенсія за вересень 2023 року ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахована у філію Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк». Недоотримана пенсія ОСОБА_4 відсутня. Доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.
Відповідно до довідки від 29 липня 2024 року № 851/02-14 єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_3 .
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальнаої контори Львівської області Недомірко Г.В. 29 липня 2024 року, спадкоємцем майна ОСОБА_4 є ОСОБА_3 .
Встановлено, що 31 липня 2024 року завідувач Миколаївської державної нотаріальнаої контори Львівської області Недомірко Г.В. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом щодо надання відомостей про наявність доплат до пенсії ОСОБА_4 .
Згідно з листом заступника начальника Управління - начальника відділу методології та звітності Івашків А. від 15 серпня 2024 року недоотримана пенсія ОСОБА_4 відсутня. Доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення, не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.
31 липня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про виплату суми заборгованості ОСОБА_4 , яка виникла при перерахунку його пенсії відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року.
З відповіді заступника начальника Управління - начальника відділу методології та звітності Івашків А. від 15 серпня 2024 року вбачається, що доплата до пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення у розмірі 571 458,10 грн., не включається до складу спадщини та може бути виплачена особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.
Оскаржуване рішення мотивоване наступним.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст.ст. 1218, 1219, 1227 цього Кодексу спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст ч.3 ст. 52 цього Закону також узгоджується зі ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, належних спадкодавцю. 
Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. До прикладу, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно із постановою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_4 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. 

Відтак, позивач, прийнявши спадщину, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.
Стаття 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1227 ЦК України регламентує процедуру спадкування пенсійних виплат.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. 
Своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача. 
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 тлумачення ст. 1227 ЦК України доводить, що цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, за ст.13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. 
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Встановлено, що відповідач, всупереч вимогам закону, перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання усього належного йому спадкового майна.
Позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених спадкодавцю у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя.
Спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, недоотримана ОСОБА_4 пенсія, що належала йому за життя, увійшла до складу спадщини.
З урахуванням встановленого, суду першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.
Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка підписана його представником Болюбою Оксаною Володимирівною, залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 3 березня 2025 року.

Головуючий-____________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк