П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6206/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Вільчинський Олександр Ванадійович  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
27 січня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 вказану позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що такий документ як довіреність не додавався до позовної заяви. Висновок суду першої інстанції про невідповідність підпису позивача не ґрунтується на нормах процесуального права та викладений на хибних міркуваннях та здогадках. Працівник суду не має повноважень експерта, який визначає достовірність підпису в рамках почеркознавчої експертизи. Судом порушено право позивача на доступ до суду.
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови подані до відділу документального забезпечення (канцелярії) Вінницького окружного адміністративного суду нарочно особою, на підтвердження повноважень якої долучено копію довіреності від 07 лютого 2024 року за №2-177, посвідчену Тимчик Н.Ф., держаним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори, якою уповноважено Аврамича Андрія Станіславовича на представництво Болібрух Галини Михайлівни, зокрема, надано право бути представником з усіма відповідними повноваженнями в судах будь-якої інстанції по всіх категоріях справ.
Разом з цим, комісією в складі: головний спеціаліст Стеценко Наталя Миколаївна, секретар суду Машталяр Олександра Олександрівна, архіваріус Бугай Максим Олександрович, начальник відділу Гарболінська Олена Петрівна складено акт від 13.05.2024 про те, що в переліку документів, які додаються до позовної заяви, вказана довіреність від 07.02.2024 № 2-177 не зазначена.
Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Згідно із частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).
Згідно із частинами першою та другою статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Отже, якщо позивач бере участь у судовому процесі самостійно, він повинен зазначити у позовній заяві передбачені пунктом 2 ч. 5 ст. 160 КАС України відомості про себе та скріпити позовну заяву власноручним підписом.
Якщо ж позов оформлено та подано в інтересах позивача представником, то інформація про представника повинна бути зазначена у позовній заяві згідно ч. 6 ст. 160 КАС України, а також до позовної заяви мають бути надані належні докази на підтвердження повноважень такого представника.
Встановлено, що вказана позовна заява підписана від імені ОСОБА_1 .
Однак, ознайомившись із відображеним на такій позовній заяві підписом апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що такий підпис вочевидь не є особистим підписом ОСОБА_1 , адже не відповідає тому зразку рукописного підпису, який перевірено та посвідчено ОСОБА_2 , держаним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори у довіреності від 07.02.2024 № 2-177, копія якої наявна в позовних матеріалах.
Дана невідповідність підпису позивача є очевидною та не потребує будь-яких спеціальних знань (зокрема спеціаліста чи експерта).
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказана позовна заява від імені позивача підписана іншою особою, відомості про яку в позовній заяві відсутні.
При цьому, відсутність особистого рукописного підпису ОСОБА_1 на поданій від її імені позовній заяві не надає такій заяві юридичної сили, оскільки унеможливлює встановлення судом власного волевиявлення особи, яка звертається до суду (в даному випадку позивача ОСОБА_1 ), на вчинення відповідної процесуальної дії, зокрема подання позовної заяви.
До того ж, текст позовної заяви не містить жодної інформацій, яка б вказувала на те, що позовну заяву від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 підписано представником.
Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Оскільки подана до суду позовна заява від імені позивача ОСОБА_1 підписана не нею особисто, така заява підлягає поверненню.
Водночас, колегія суддів зауважує, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права доступу до суду, адже відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.           
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.