УХВАЛА
 
20 березня 2025 року
м. Київ
справа № 127/17831/24
провадження № 51-1047 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 лютого 2025 року щодо останнього,
установив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте, захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 . 
Проте, обґрунтовуючи свої вимоги наводить доводи, які за своїм змістом стосуються питання дослідження та надання іншої оцінки доказам у кримінальному провадженні, ніж тієї, яку надав суд першої інстанції, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази. 
Водночас, вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.
Отже, порушуючи питання про скасування вироку суду через те, що суд першої інстанції, на її думку, неправильно оцінив фактичні обставини справи та надав невірну оцінку доказам у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , захисник не вказує, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку, які б були підставами для скасування ухвали апеляційного суду.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 лютого 2025 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                                  ОСОБА_6