Справа № 452/4784/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 22-ц/811/630/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги аргументує тим, що 19.03.2021р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідачем було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000210324534, шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на підставі чого товариство надало особі кредит в сумі 13519грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування терміном до 14.09.2021р.; ТзОВ «Фінансова компанія ««Форза» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; ОСОБА_1 не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями; надалі на підставі договору факторингу, укладеного 28.10.2021р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф», остання набула право вимоги заборгованості за вказаним Договором; враховуючи порушення зобов`язання за Договором ОСОБА_1 станом на 23.11.2023р. має заборгованість в сумі 24227,03грн; відтак позивач просить присудити стягнути вказану суму в його користь та понесені судові витрати.
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2024 року позов ТзОВ «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» (79013, м. Львів вул. Степана Бандери, 87 офіс 54; ЄДРПОУ-42655697, рах. IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк»), - суму коштів 24227,03гривень (двадцять чотири тисячі двісті двадцять сім гривень 3коп) за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000210324534 від 19.03.2021 року та 2684(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)гривні сплаченого судового збору.
У решті частини позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2024 року, представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. оскаржив його в апеляційному порядку та просив суд скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн.
Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на правничу допомогу в ході апеляційного розгляду справи в сумі 5000,00 грн.
Покликається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (Клієнт) та Адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги № 20231121-1 від «21» листопада 2023 року (далі - Договір). Відповідно до п. 1.2., 1.2.1. предметом Договору є надання Клієнту правової допомоги зі захисту його прав та інтересів у справі за позовом КЛІЄНТА до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП(ІПН) НОМЕР_1 за Договором позики №000210324534 від 19.03.2021. Згідно підпунктів 4.2., 4.4. Договору визначено, що у разі ухвалення судом рішення суду на користь КЛІЄНТА (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), КЛІЄНТ зобов`язується сплатити АДВОКАТУ винагороду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. КЛІЄНТ зобов`язується здійснити оплату наданої АДВОКАТОМ правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду. 
Так, сторони домовляються здійснювати розрахунки, якщо договірні відносини мають постійний (регулярний) характер, протягом певного строку після отримання рахунків. У такому випадку обов`язок щодо оплати наданих послуг виникає виключно після виставлення рахунків, що повністю узгоджується з приписом ст. 903 Цивільного кодексу України, де зазначено, що замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленому договором.
Разом із тим, Самбірським міськрайонним судом Львівської області у рішенні від 25 січня 2024 року взагалі не дано оцінку обумовленому сторонами підпунктам 4.2., 4.4. Договору, а також повністю залишено поза увагою умову сплати вартості послуг клієнтом адвокату протягом 10 днів з моменту прийняття судом рішення по справі.
Також стверджує, що представником позивача - адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем у Самбірський міськрайонний суд Львівської області в додатках до позовної заяви додано: «14. Копія Договору про надання правничої допомоги із додатком. 15. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 16. Ордер про надання правової допомоги. 17. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на Бачинського О.М.» Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Рішення суду оскаржується в частині витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на що в іншій частині рішення не переглядається.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, районний суд посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження понесених витрат.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що в позовній заяві представник ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заявляв вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.
На підтвердження своїх повноважень на ведення справи в інтересах ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» адвокат Бачинський О.М. надав копії наступних документів:
договір про надання правничої допомоги № 20231121-1 від 21.11.2023 року, пунктом 4.2. якого передбачено, що у разі задоволення позовних вимог в повному обсязі, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 46-48);
розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , який складається: з судового збору 2584,00 грн; суми витрат на правничу допомогу, яку очікує понести позивач 10 000 грн, яка включає в себе: оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви; збирання доказів долучених до позовної заяви; за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи (а.с. 42);
копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серія ВС № 1244235 від 22.11.2023 року та свідоцтво про права на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно положень ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Відповідно до матеріалів справи, позивач під час звернення у суд з позовом користувався правничою допомогою, яку йому надавав адвокат Бачинський О.М.
При цьому, хоча адвокатом позивача й не було долучено до позовної заяви документів щодо фактичної сплати ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено в майбутньому.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 (провадження № К/9901/29763/20).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проте, суд першої інстанції не врахував висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав до вирішення питання щодо відшкодування позивачу витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу за результатами ухваленого на його користь рішення, чим допустив порушення норм процесуального права.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню, а по справі в цій частині слід ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.
Ч.4ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача.
Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).
З позовної заяви ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» вбачається, що товариство звернулося в суд з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту в розмірі 24 227,03 грн.
Позов ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» задоволено на суму 24 227, 03 грн., рішення суду в цій частині не оскаржено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та з урахуванням зазначених обставин, а також складності справи та фактично виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн.
Щодо вимоги апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, то слід врахувати наступне.
ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» в підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано: 
Договір про надання правової допомоги № 20240222-1 від 22 лютого 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Бачинського О.М.; Ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» від 23.02..2024 року, виданий адвокатом Бачинським О.М.; розрахунок суми судових витрат за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», де зазначено зокрема, що сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 5000 грн.
Враховуючи складність справи, стадію судового розгляду, порядок здійснення апеляційного провадження, судову практику у спірних правовідносинах, ймовірний час, витраченим адвокатом на складення апеляційної скарги, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи співмірність вартості реальних послуг з правничої допомоги зі складністю справи, колегія суддів вважає справедливим та пропорційним стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 2500 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - задовольнити частково.
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2024 року в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5000, 00 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 2500, 00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 27.12.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді                                          Цяцяк Р.П.

                                                Шеремета Н.О.