ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/16274/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Кругового О.О.,        
          розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 р. (суддя Ніколайчук С.В) в адміністративній справі №160/16274/24 за позовом Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

                    Приватне  підприємство з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС» звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000272/2 від 25 квітня 2024 р. 
          В обґрунтування позовних вимог зазначено про документальне підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору, протиправне коригування митної вартості.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024р., ухваленим за результатом розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС» задоволено. 
          Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Одеською митницею подано апеляційну скаргу, в якій вона, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що надані позивачем для митного оформлення товару документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. 
          У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. 
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Судом першої інстанції встановлено, що 22 квітня 2024 р. Приватним  підприємством з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС» з метою митного оформлення товару "запчастин до велосипедів" за прямим контрактом із компанією-виробником «GUANGZONG 
COUNTY HENGWEI BICYCLE CO., LTD», подана митна декларація №24UA500500014115U9 із зазначенням їх митної вартості за ціною договору. До декларації додано: договір від 27 жовтня 2023 р. №AVI24-1; специфікація від 27 жовтня 2023 р. № 1; рахунок (інвойс) від 27 жовтня 2023 р. № AVI24-1; банківська виписка по рахунку від 22 квітня 2024 р.; рахунок перевізника від 19 квітня 2024 р. № TG190424011; довідка перевізника від 19 квітня 2024 р. № 13757; митна декларація країни відправлення від 30 січня 2024 р. № 021720240000027259; транзитна митна декларація ЄС від 18 квітня 2024 р. № 24ROCT190000276049.  Одеська митниця 25 квітня 2024 р. прийняла рішення №UA500500/2024/000272/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом (2ґ), яке оскаржено Приватним   підприємством з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС»  в судовому порядку. 
          Суд першої інстанції за результатами розгляду адміністративного позову дійшов висновку про протиправність вищевказаного рішення та наявність підстав для його скасування, оскільки  позивачем подано митному органу усі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену ним до митного оформлення вартість товару за ціною договору. 
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
          Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України (МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
          Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
          Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
          За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
          Верховний Суд при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості вказав на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару (справа № 280/1824/19).
          Як встановлено судом першої інстанції, спірне рішення про коригування митної вартості прийнято з тих підстав, що подані позивачем до митного оформлення документи не підтверджують числові значення митної вартості товару за ціною, а саме: 
           1)  надана до митного оформлення банківська виписка від 22 квітня 2024 р., не є документом, що підтверджує факт оплати за поставлений товар; 
           2)  заявка на надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки та документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не подавались. До митного оформлення надано лише довідку про транспортні витрати від 19 квітня 2024 р. № 13757, в якій відсутнє посилання на договір про перевезення та відомості щодо вартості навантажувально-розвантажувальних робіт в порту Констанца (Румінія); 
          3) загальна вартість товарів, зазначена в митній декларації країни відправлення від 30 січня 2024 р.  № 021720240000027259 не відповідає вартості товарів за інвойсом від 27 жовтня 2023 р.  № AVI24-1.
          Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції доводи відповідача не аналізував, документи, які надані сторонами,  не досліджував, обмежившись  констатацією того, що останні підтверджують заявлену позивачем, як декларантом, митну вартість. 
          Натомість, у довідці про транспортні витрати від 19 квітня 2024 р. № 13757 відсутнє посилання на договір перевезення, не вказано даної інформації і в рахунку перевезення та в акті про надання транспортно - експедиційних послуг від 19 квітня 2024 р. №TG190424011. В акті вказаний договір №14.03.2023/1106-2 від 14 березня 2023 р., що укладений з ТОВ "ТАНІТ ГРУП", проте він  до митного оформлення не надавався та в матеріалах справи відсутній. В рахунку на оплату відсутнє зазначення договору перевезення та  інформація щодо того, який саме товар перевозився (зазначення договору та специфікації).
          Крім того,  надана до митного оформлення та наявна в матеріалах справи виписка від 22 квітня 2024 р. не є документом, що підтверджує факт оплати саме за оцінюваний товар, оскільки відсутнє зазначення договору та специфікації  (а.с. 17 - зворот, 128). 
          Таким чином, надані позивачем митному органу та до суду документи не підтверджують правильність заявленої ним до митного оформлення вартості товару за ціною договору, тому рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000272/2 від 25 квітня 2024 р., на думку суду, є правомірним. 
          Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі про відмову у задоволенні адміністративного позову.
          Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
                                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024р.  в адміністративній справі №160/16274/24  -  скасувати та ухвалити нове рішення.
          У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «АВІ ТРЕЙД ІМПЕКС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили 19 лютого 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.     
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий