ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа №: 641/6689/24 Головуючий 1 інстанції: Курганникова О.А.
Провадження №: 33/818/301/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2025 року  Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , з участю його захисника Гирмана В.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 10 2024 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. 
Судом першої інстанції встановлено, що 27.08.2024 року близько 03:35 години, представниками Військової служби правопорядку був виявлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливо періоду ( воєнного стану) з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 00251 від 27.08.2024, який проводився за допомогою приладу «Алконт-М», рівень алкоголю дорівнює 0,97 %проміле.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався належним чином. У матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, міститься заява від останнього , в якій він зазначив, що провину свою визнає та просив розглядати справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі , що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Гирман В.В. подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 10 2024 року та закрити провадження у справі.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції винесена не дотримуючись вимог процесуального та матеріального закону. 
Окрім того, апелянт вказує, правопорушник ОСОБА_1 поніс подвійне матеріальне покарання за вчинення одного правопорушення, що суперечить нормам Конституції України.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.
Додатково було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Позиції учасників апеляційного провадження 
В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, довірив представляти інтереси захиснику Гирману В.В., який підтримував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, підтримував клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вважати пропущений строк пропущеним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Гирмана В.В., суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».
Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП «Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду».

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/7299 27.08.2024 року близько 03:35 години, представниками Військової служби правопорядку був виявлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливо періоду ( воєнного стану) з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 00251 від 27.08.2024, який проводився за допомогою приладу «Алконт-М», рівень алкоголю дорівнює 0,97 %проміле.
Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.
Згідно ст. 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/7299 правопорушник ОСОБА_1 на а.с. 6 та а.с.7-8 зазначив, що вину вчиненні правопорушення визнає та жодних доповнень до протоколу не має, із результатом тесту №00251 (0,97 проміле) згоден.

Суд ставиться критично до пояснень захисника Гирмана В.В. щодо того, що правопорушник ОСОБА_1 поніс подвійну матеріальну відповідальність, а саме командиром в/ч НОМЕР_2 на військовослужбовця ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани та притягнення до матеріальної відповідальності про позбавлення щомісячного основного та додаткового грошового забезпечення за серпень 2024 року, що становить недоплату на загальну суму 45 060,29 грн., за вчинене правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, з наступних підстав.
Накладення на військовослужбовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани та притягнення до матеріальної відповідальності про позбавлення щомісячного основного та додаткового грошового забезпечення, на що посилається апелянт, не свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки дисциплінарний проступок та адміністративне правопорушення не є тотожними поняттями, а за вчинення одних і тих же дій особу можливо притягнути як до дисциплінарної, так і до адміністративної відповідальності, що не суперечить вимогам ст. 61 Конституції України.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1  свідомого ігнорування норм ч.3 ст. 172-20 КУпАП, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. 
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. 
З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд –
ПОСТАНОВИВ : 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновити вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 10 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило