УХВАЛА
 
20 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 204/64/22
провадження № 61-1847 ск25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Литвин Руслан Олександрович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1  звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська                             від 13 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») від 29 листопада 2021 року № 18/ОС про звільнення 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 за пунктом 1 частини першої cтатті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера 1 категорії 5-го сектору організації виробництва будівельних матеріалів філії АТ «Укрзалізниця» з 01 грудня                    2021 року.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» на користь    ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі                   155 205,34 грн.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» на користь                ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на вищевказаній посаді.
Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» на користь             ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн.
Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі філії                               АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі                       3 368,05 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційні скарги АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» задоволено частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року змінено в частині стягнення моральної шкоди.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» на користь             ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 26 квітня 2023 року змінено.
Зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з АТ «Укрзалізниця» в особі філії АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 з 26 000,00 грн до 7 000,00 грн.
Постановою Верховного Суду від 26 червня 2024 року касаційну скаргу                            АТ «Укрзалізниця» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2025 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня                  2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 26 квітня 2023 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 19 червня 2023 року скасовано.
14 лютого 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені  ОСОБА_1  - адвокат Литвин Р. О. подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, у якій просив її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Щодо сплати судового збору
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Виходячи із норм Закону України «Про судовий збір», заявник звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про визнання наказу незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Як вбачається із змісту касаційної скарги та судових рішень ухвалених у цій справі, позивачем, окрім вказаних позовних вимог, заявлялась також вимога про відшкодування моральної шкоди.
Заявник у повному обсязі оскаржує постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, яку просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Враховуючи викладене вище, заявнику необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», оскільки за таку позовну вимогу позивачі не звільняються від сплати судового збору.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок та порядок сплати судового збору визначено частиною другою статті 4 та статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи, щокасаційна скарга подана в електронній формі, розмір оспорюваної суми становить 20 000,00 грн, тому за подання касаційної скарги заявник має сплатити 1 587,84 грн (2 481,00 грн * 0,4 * 200% * 0,8) за такими реквізитами - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Литвин Руслан Олександрович, на постанову Дніпровського апеляційного суду  від 28 січня 2025 рокузалишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    О. В. Білоконь