справа № 755/9825/24
головуючий у суді І інстанції Галаган В.І.
провадження № 22-ц/824/1630/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І. 
 
ПОСТАНОВА
Іменем   України
 
14 січня 2025 року                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Мостової Г.І., 
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У червні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Мілоан», про стягнення заборгованості.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надання оригіналу платіжного документу про сплату судового збору на рахунок Дніпровського районного суду м. Києва у розмірі 2 422 грн 40 коп. із зазначенням у платіжному документі відомостей про сплату судового збору із призначенням платежу: «за подачу позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості».
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» повернуто позивачеві.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що долучена до матеріалів позовної заяви квитанція від 05 червня 2024 року не містить відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, тому вказана квитанція не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом до ОСОБА_1 .
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Діджи Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., про що свідчить квитанція про сплату №5519-9978-0953-2734 від 05 червня 2024 року за наступними реквізитами через Електронний кабінет під час формування позовної заяви:
Отримувач ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101
ЄДРПОУ 37993783
П/P UA478999980313141206000026005
МФО 899998
Призначення 10142649746;
Судовий збір, за позовом ТОВ «Діджи Фінанс»,
Дніпровський районний суд міста Києва
Банк АТ «ТАСКОМБАНК», Код банку 339500, ЄДРПОУ 09806443.
Згідно з Інструкцією користувача Електронного суду ЄСІТС, засобами Електронного суду користувачі можуть сплатити судовий збір та інші платежі в режимі он-лайн під час формування відповідного документа або додати відомості щодо здійсненого самостійно платежу для забезпечення автоматичної перевірки його зарахування на відповідний рахунок. Інформація автоматично додається до документа, що створюється.
ТОВ «Діджи Фінанс» при подачі позовної заяви сформовано он-лайн квитанцію. При формуванні он-лайн квитанції позивач ввів запитувані дані (зокрема: суму позову, П.І.Б./Назва, ІПН/Код ЄДРПО). Платіжні реквізити та необхідна сума для перерахування судового збору сформовані автоматично, оскільки нормами чинного законодавства чітко не встановлено, що повинно зазначатися в призначенні платежу при подачі позовної заяви.
Вказує, що квитанція має ідентифікуючі дані, існує у єдиному примірнику і не фігурує у жодній іншій справі, що може бути перевірено судом за унікальним номером квитанції та часом оплати.
 
Відповідач, повідомлена належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.
За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.
Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З матеріалів справи вбачається, що долучена до позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» квитанція №?5519-9978-0953-2734 від 05 червня 2024 року не містить відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, а в графі призначення платежу зазначено: «Судовий збір за позов ТОВ «Діджи Фінанс» Дніпровський районний суд міста Києва» (а.с. 13).
У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої  постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).
 
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина 1 статті 6 указаного Закону).
 
Обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 163 (далі - Інструкція).
Підпунктом 5 пункту 37 Інструкції визначено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такий обов`язковий реквізит як призначення платежу.
Платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України (пункт 41 Інструкції).
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Указаний висновок відповідає висновкам, які викладені у постановах Верховного Суду від 30 березня 2018 у справі №914/1542/17, від 16 січня 2019 у справі №905/1057/18, від 10 травня 2018 року у справі № 613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26 березня 2018 у справі № 907/892/15, від 16 квітня 2018 року у справі № 922/3137/17, від 20 квітня 2018 року у справі № 910/12031/17, від 21 лютого 2019 року у справі № 910/8880/18, від 13 лютого 2020 року № 910/4557/18.
 
Залишаючи позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 10 червня 2024 року зазначав про недоліки позовної заяви, які необхідно було позивачу усунути у встановлений судом строк, а саме: надати оригінал платіжного документу про сплату судового збору на рахунок Дніпровського районного суду міста Києва у розмірі 2 422 грн 40 коп. із зазначенням у платіжному документі відомостей про сплату судового збору із призначенням платежу: «за подачу позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості».
На виконання указаної ухвали, позивачем подано заяву на усунення недоліків, в якій зазначено, що при оформленні платіжного доручення позивачем дотримано вимоги закону.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху, а додана до позовної заяви копія платіжного доручення не є належним доказом сплати судового збору у зазначеній справі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

 
Головуючий                                                              Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                              О.Ф. Лапчевська