УХВАЛА
06 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 212/6327/24
провадження № 61-900ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідачаПархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Бузівська Наталя Миколаївна, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,
постановив ухвалу про наступне:
1.                 У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом доПриватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 420 000,00 грн.
2.                 Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я в розмірі 270 000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 2 700,00 грн. В решті позову відмовлено.
3.                 Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року в частині визначення розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, змінити, збільшивши цей розмір з 270 000,00 грн до 360 000,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судових витрат, стягнутих з відповідача на користь держави, змінити, збільшивши цей розмір з 2 700,00 грн до 3 600,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги позивачем у розмірі 5 400,00 грн.
4.                 20 січня 2025 року представник відповідача - адвокат Бузівська Н. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
5.                 Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.
6.                 В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
7.                 Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.
8.                 Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).
9.                 Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.
10.            За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).
11.            Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».
12.            В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
13.            Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
14.            Ціна позову у даній справі становить 420 000,00 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
15.            Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.
16.            У касаційній скарзі представник відповідача зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Також посилається на те, що ця справа має виняткове значення для відповідача і становить значний суспільний інтерес. Обґрунтовує тим, що стягнута сума відшкодування моральної шкоди є явно завищеною та не відповідає вимогам розумності і справедливості. Судова практика у цій категорії справ є неоднозначною та суперечливою. Серед суддів першої та апеляційної інстанцій немає єдиного підходу до вирішення порушеного у касаційній скарзі питання. Остаточне вирішення спору у цій справі Верховним Судом сприятиме формуванню єдиної правозастосовчої практики судами нижчих інстанцій. Висновки про виплату даного виду доходу платникам без утримання податків суперечить також позиції Державної податкової служби України, яка в своїх численних роз`ясненнях зазначає протилежне. Таким чином, суспільство зацікавлене в однозначному підході з боку судової гілки влади до вирішення цього питання, що становить неабиякий суспільний інтерес. Адже виключення цього джерела доходу з Державного бюджету України вплине на обороноздатність держави, яка потребує засобів для перемоги. Виняткове значення справи для відповідача полягає в тому, що її вирішення сприятиме єдиному підходу в питаннях оподаткування при виплаті відшкодування моральної шкоди.
17.            Верховний Суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.
18.            Верховний Суд вже висловлював позицію щодо понять «фундаментальне значення», «значний суспільний інтерес» та «виняткове значення» (див., наприклад, ухвалу від 05 квітня 2021 року у справі № 420/8512/20).
Суд наголошував, що «фундаментальне значення» для справи, яка була у нього на розгляді, для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.
Крім того, вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в цьому випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
19.            Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
20.            Справа, що має виняткове значення для учасника - це справа, що може бути виокремлена із загальних правил розгляду справ Верховним Судом. Під час розгляду такої справи Верховний Суд може здійснити сукупність процесуальних дій, спрямованих на визначення наявності або відсутності передбачених ЦПК підстав для перегляду справи в порядку касаційного провадження, з метою усунення встановлених у зв`язку з цим порушень законності попередніх судових рішень.
21.            Верховний Суд може визначити підстави для перегляду справи, що має виняткове значення для учасника, тобто з`ясувати питання, чи є ця справа винятковою відповідно до цивільного процесуального закону.
22.            Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
23.            В даному випадку відповідач не обґрунтував належним чином та не підтвердив доказами фундаментальний характер питання права, яке він підняв у касаційній скарзі, для формування єдиної правозастосовної практики в Україні, а також те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення. 
24.            Зокрема, не вказано фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
25.            Відсутні підстави вважати, що розгляд саме цієї справи судом касаційної інстанції потрібен для забезпечення єдності правозастосовчої практики. Аргументи відповідача зводяться до незгоди з оцінкою судами першої та апеляційної інстанцій зібраних доказів і встановлених обставин.
26.            Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.
27.            Відповідач мав можливість доводити свої заперечення проти позовних вимог в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому йому була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.
28.            Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК.
29.            Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).
30.            Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Бузівська Наталя Миколаївна, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 212/6327/24.
2.                 Копію ухвали направити особі, яка подала цю скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     П. І. Пархоменко
                 Д. А. Гудима 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков