ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7000/24	
(суддя Чернова Ж.М., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі №280/7000/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 липня 2024 року звернувся до суду з позовом Департаменту патрульної поліції згідно з яким просить:
- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції по не нарахуванню та невиплаті при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної (основної) та додаткової відпустки з 2020 по 2021 рік включно;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму грошової компенсації за невикористані дні щорічної (основної) та додаткової відпустки з 2020 по 2021 рік включно в розмірі 17920 грн. 50 коп.           
Позовна заява фактично обґрунтована протиправною бездіяльністю відповідача, який після звільнення позивача зі служби не провів з ним повний розрахунок, а саме: не виплатив грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2020, 2021 роки.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у невиплаті в день звільнення ОСОБА_1 грошової компенсації   за невикористані дні   щорічної (основної) та додаткової відпустки за 2020 та 2021 рік.
Зобов`язав Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації   за невикористані дні   щорічної (основної) та додаткової відпустки за 2020 та 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції. У задоволенні іншої частини позову – відмовив.           
Рішення суду мотивовано тим, що згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 19 січня 2021 року у справі №160/10875/19 та від 31 березня 2021 року у справі №320/3843/20 у випадку звільнення позивача для відповідача установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки - виплата йому компенсації за всі невикористані ним дні додаткової відпустки.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 07.08.2019 року у справі №820/5122/17, від 06.02.2020 року у справі №818/1276/17 виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції. Грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Зазначає відповідач і про те, що у 2021 році позивачу була виплачена сума компенсації, а в 2020 році така сума мала б становити 11459,75 грн, а тому не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 17920,50 грн.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивача зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 18.11.2016 по 19.07.2021 проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.
          Відповідно до витягу з наказу № 670 о/с від 19.07.2021 року на підставі п.6 ч.1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 19 липня 2021 року з виплатою грошової компенсації за 20 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році (а.с.47).  
          Згідно з довідкою про використання щорічних оплачуваних відпусток за час служби в поліції від 02.05.2024 року, залишок відпустки (діб) позивача складає за 2020 рік – 25 діб, за 2021 рік – 20 діб (а.с.20 зворот).
          Правомірність бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2020, 2021 роки є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 93 Закону №580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260, який набрав чинності з 27.05.2016, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення   поліцейським   Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).
Пунктом 3 розділу І   Порядку   № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До   складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад;
оклад   за   спеціальним званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);
премії;
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до   пункту 11 розділу І   Порядку   № 260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за   весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але   не   більше ніж   за   три   роки, що передували зверненню   за   одержанням грошового забезпечення.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 92 Закону №580-VIII   поліцейським   надаються щорічні чергові оплачувані   відпустки   в   порядку   та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові   відпустки   у зв`язку з навчанням, творчі   відпустки,   соціальні   відпустки, відпустки   без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток   відповідно до   законодавства про   відпустки.
Частинами 1-4 статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні   до   тривалості відпусток   не   включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної   відпустки   поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом   не   визначено більшої тривалості   відпустки. За   кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної   відпустки, але   не   більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової   відпустки   у   році   вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу   до   кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини   відпустки за   кожен повний місяць служби.
Відповідно до   частин 9-10 статті 93 Закону №580-VIII   поліцейським   у рік   звільнення за   власним бажанням,   за   віком, через хворобу чи скорочення штату в   році звільнення, за   їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини   відпустки за   кожний повний місяць служби в   році звільнення.
При звільненні   поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової   відпустки за   час невідпрацьованої частини календарного року.
За   невикористану в   році звільнення   відпустку   поліцейським,   які звільняються з поліції, виплачується грошова   компенсація відповідно до   закону.
Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з абзацами 7,8 пункту 8 розділу ІІІ   Порядку №260 за   невикористану в   році звільнення   відпустку   поліцейським,   які звільняються з поліції, виплачується грошова   компенсація відповідно до   чинного законодавства.
Виплата грошової компенсації   за   невикористану в   році звільнення   відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має   відповідно до   чинного законодавства на день   звільнення   із служби.   При   цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації   за   невикористану відпустку вказується в наказі про   звільнення.
Правило про надання   відпустки до   кінця календарного року   не   є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII,   відповідно до   яких   поліцейським,   які захворіли під час чергової   відпустки,   після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової   відпустки,   як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової   відпустки   може бути дозволено керівнику територіального органу поліції.   За   бажанням поліцейського невикористана частина   відпустки   може бути приєднана   до   чергової   відпустки   на наступний рік.
Тобто, Законом №580-VIII   не   виключаються випадки, коли   поліцейським   відпустка   не   буде використана протягом календарного року.   Не   передбачене позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному   році.   Водночас, надано право працівнику використати відпустку   за   попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.
Таким чином, у наступному календарному   році,   в тому числі і   за   умови, що він є роком звільнення,   поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку   за   поточний календарний рік та на   відпустки   (основні і додаткові), що   не   були використані в попередніх роках, що полягає в праві на отримання грошової компенсації   за   весь час невикористаної оплачуваної   відпустки,   незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки   відпустки за   попередні   роки   також є невикористаними в   році звільнення   та   не   можуть бути залишені без розрахунку з   поліцейським,   адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.
Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі   за   конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або   звільнення   посадових осіб) зазначено, що   при   розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників КЗпП України.
Враховуючи викладене суду першої інстанції зробив правильний висновок про те, що у випадку   звільнення   поліцейських їм виплачується   компенсація за   всі   невикористані   ними дні, як основної, так і додаткової   відпустки,   що в свою чергу узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 19 січня 2021 у справі №160/10875/19 та від 31 березня 2021 у справі №320/3843/20
Верховний Суд у складі суддів судової палати у постанові від 19.01.2021 року у справі №160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого в судових рішеннях у справах   №818/1276/17,   №820/5122/17, №808/2122/18, №825/1038/16 і зазначив, що правильний правовий висновок, який було викладено у постанові від 23.10.2019 по справі №826/8185/18.            
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі №280/7000/24 – без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
           Повне судове рішення складено 26 грудня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва