Номер провадження: 22-ц/813/1046/25 
Справа № 499/1008/22
Головуючий у першій інстанції Кравчук О.О.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого                                Назарової М.В.,
суддів:                                        Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі — Іванівська селищна рада Одеської області, ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Врони Андрія Валентиновича,
на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року, ухвалене Іванівським районним судом Одеської області у складі: судді Кравчука О.О. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,

                                       в с т а н о в и в:

21 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся із позовом до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати: рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 ; рішення ХVІ сесії VIII скликання № 754-VIII Іванівської селищної Одеської області від 16 грудня 2021 року, про передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Березівський (Іванівський) район, Іванівська селищна рада (за межами населеного пункту).
03 травня 2023 року позивач в особі свого представника подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,7538 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1245, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0775 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1243, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,783 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1246, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,4436 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1247, яка розташована за адресою: Одеська область, Березівський (колишня назва Іванівський) район, Іванівська (колишня назва Білчанська сільська рада) селищна рада, (за межами населеного пункту) способом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлова будівля, корівник № 8, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 08 лютого 2019 року позивач звернувся до Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель колективної власності КСП «Перемога», яка розташована за адресою Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 , розміром 7 га. Більчанська сільська рада рішенням від 12 лютого 2019 року № 352-VII надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 7 га в довгострокову оренду строком на 49 років. Отримавши дозвіл, ОСОБА_1 замовив та розробив проект землеустрою й подав до Іванівської селищної ради Одеської області заяву про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 6,0579 га, якій присвоєно кадастровий номер 5121880700:01:001:1515. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Іванівської селищної ради Одеської області з проханням надати інформацію щодо розгляду заяви, на що йому в усній формі повідомлялося щодо неможливості розгляду заяви, через проведення реорганізації Білчанської сільської ради, шляхом приєднання до Іванівської селищної ради. Після завершення процедури реорганізації ОСОБА_1 було запропоновано подати до Іванівської селищної ради Одеської області клопотання про внесення змін до рішення сесії Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області в частині зміни розміру земельної ділянки з 6,0579 на 4,25 га. ОСОБА_1 подав адміністративний позов до Іванівської селищної ради про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки Іванівська селищна рада не розглянула відповідну заяву. Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 стало відомо, що Іванівська селищна рада рішенням № 212-VIII від 09 липня 2020 року надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель колективної власності за межами с. Білка на території Іванівської селищної ради Одеської області. Іванівська селищна рада рішенням № 716-VIII від 16 грудня 2021 року відмовила ОСОБА_1 в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Іванівська селищна рада рішенням № 754-VIII від 16 грудня 2021 року надала дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,20 га в оренду терміном на 25 років. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 серпня 2022 року частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та визнав протиправною бездіяльність Іванівської селищної ради в розгляді заяви ОСОБА_1 від 03 листопада 2020 року про затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в оренду та зобов`язав Іванівську селищну раду у встановленому законом порядку розглянути заяву ОСОБА_1 . В грудні 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що наразі в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку площею 6,0579 га з кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, з причин її поділу на земельні ділянки 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243 площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га. Іванівська селищна рада здійснила поділ земельної ділянки 5121880700:01:001:1515 на декілька земельних ділянок, а також передала іншим особам у власність або користування земельні ділянки з числа новоутворених, чим порушила інтереси та правомірні очікування ОСОБА_1 .
Одночасно відмовився від своїх позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515. 
Ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято вказану відмову та закрите провадження у вказаній частині.
22 грудня 2022 року голова Іванівської селищної ради Одеської області Лобач Віктор Іванович подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Іванівська селищна рада Одеської області не приймала рішення про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, оскаржувані ОСОБА_1 рішення приймалися відповідно до земельного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позовної заяви.
28 грудня 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Врони А.В. подав до суду відповідь на відзив Іванівської селищної ради, в якій зазначив, що відсутність підпису голови Білчанської сільської ради Костенюка П.Г. на викопіюванні ніяким чином не позбавляє ОСОБА_1 права на відведення земельної ділянки в оренду, адже таке право надається на підставі дозвільного документу, яким є рішення Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області від 12 лютого 2019 року № 352-VII. Земельна ділянка 5121880700:01:001:1515 поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243, площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:12457 площею 0,4436 га. Твердження Іванівської селищної ради щодо відсутності будь-якого рішення щодо поділу земельної ділянки не відповідають фактичним обставинам справи.
10 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що позов необґрунтований та безпідставний, поділ земельної ділянки 5121880700:01:001:1515 є виключним правом власника цієї земельної ділянки, тобто Іванівської селищної ради. ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки та не має оформленого, зареєстрованого в установленому законом порядку права користування земельною ділянкою, а відтак не має права на оскарження рішень власника, спрямованих на розпорядження своїм майном. Право Іванівської селищної ради на прийняття управлінського рішення про поділ земельної ділянки також є його дискреційними повноваженнями, яке не підлягає обмеженню. Земельна ділянка, поділ якої оскаржує позивач, розташована під комплексом будівель та споруд КСП «Перемога», який належить 12 різним власникам. ОСОБА_2 має право на оформлення у власність частини земельної ділянки, яка розташована під належною йому нежитловою будівлею - корівником, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та яка необхідна для його обслуговування будівлі. Рішення про поділ земельної ділянки та про передачу у власність є законними, обґрунтованими, прийнятими у межах виключної компетенції Іванівської селищної ради та спрямованими на досягнення легітимної мети, а відтак визнанню протиправними та скасуванню не підлягають, позовні вимоги в частині оскарження рішення повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
23 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 подав до суду відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якій зазначає, що ОСОБА_2 отримав в оренду земельну ділянку під належним йому корівником у 2019 році, Іванівська селищна рада здійснила поділ земельної ділянки, тому порушила інтереси та правомірні очікування ОСОБА_1 . Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна, тому розгляд справи необхідно здійснювати в порядку цивільного судочинства.
18 травня 2023 року представник Іванівської селищної ради подав до суду відповідь на заяву від 03 травня 2023 року, в якій зазначає, що Іванівська селищна рада є власником земельної ділянки (комунальна власність) і відповідно має право згідно проекту землеустрою здійснювати поділ земельної ділянки, реєстрацію земельних ділянок проводив відділ в Іванівському району Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.
21 вересня 2023 року представник позивача – адвокат Врона А.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що в прохальній частині позовної заяви допущена технічна описка, оскільки замість правильного номера рішення Іванівської селищної ради, яке оскаржує позивач, а саме «рішення ХVІ сесії VIII скликання № 697-VIII» помилково зазначено «рішення ХVІ сесії VIII скликання № 754-VIII». Тому просить вважати правильним рішення Іванівської селищної ради, яке просить скасувати № 697-VIII, а не № 754-VIII.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Доводами апеляційної скарги є те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, не надано оцінки всім обставинам у справі, не досліджено у повному обсязі докази. 
Вказує, що позивачем не ставилось питання щодо наявності чи відсутності об`єктивних перешкод щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га, підставою звернення до суду з позовом став незаконний поділ земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою. 
Зазначає, що в порушення ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України не було розглянуто його заяву від 03 листопада 2020 року про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з чим рішенням від 12 серпня 2022 року Одеського окружного адміністративного суду було встановлено протиправну та недобросовісну поведінку Іванівської селищної ради.
Рішенням № 716-VIII XVI сесії VII скликання від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, тобто рішення було прийняте більше ніж через рік після спливу встановленого Законом строку. 
Внаслідок неправомірних дій відповідачів, земельна ділянка кадастровий номер 5121880700:01:001:1515 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасована у зв`язку з поділом, що був незаконно проведений ОСОБА_2 та Іванівською селищною радою, чим було порушено права та інтереси ОСОБА_1 .
Судом не було надано оцінку відповіді від 14 березня 2023 року на адвокатський запит, наданий Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, за яким земельні ділянки, зазначені у рішенні суду, утворились внаслідок поділу земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515.
Судом не обґрунтовано жодним чином, як можливо було здійснити поділ земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Також вказує, що судом не було належним чином досліджено питання щодо визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради від 16 грудня 2021 року про передачу безоплатно землі ОСОБА_2 , оскільки проект землеустрою ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Вказаний проект наданий був не у повному обсязі та належний його оригінал відсутній в Іванівській селищній раді, а наявна лише копія. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідачі: Іванівська селищна рада Одеської області, ОСОБА_2 , належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися.
Вказане відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухав осіб, що з`явилися до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК).
До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України (частина 1 статті 377 ЦК).
Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (частина 1 статті 393 ЦК).
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, далі – також ЗК).
Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (абзац 2 частини 2 статті 79-1 ЗК).
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (частина 6 статті 79-1 ЗК).
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (частина 1, 2 статті 83 ЗК).
Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 95 ЗК).
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абзац 1 частини 1 статті 116 ЗК).
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 ЗК).
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини 3 статті 116 ЗК).
У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку (частина 1 статті 120 ЗК).
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності (частина 1 статті 121 ЗК).
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК).
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (частина 3 статті 152 ЗК).
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи (частина 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій»).
Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок (частина 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій»).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна (пункт 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Державна реєстрація земельної ділянки способом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому в пункті 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі – також ЦПК).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).
Судом встановлено, що будівлі № 6, 8 на праві власності належать відповідно відповідачу ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 . Земельна ділянка, поділ якої оскаржує позивач ОСОБА_1 , належить до масиву землі, на якій розташований комплекс будівель та споруд колишнього КСП «Перемога», що належить на праві власності різним особам, зокрема й позивачу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Землі колишнього КСП «Перемога» не були розподілені в установленому законом порядку, оскільки власники будівель та споруд не досягли такої згоди, а більшість власників взагалі не висловлювала бажання отримати земельні ділянки у власність чи користування, у разі погодженого їх розподілу.
Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області рішенням від 12 лютого 2019 року № 352-VІІ «Про передачу земельної ділянки в оренду» надала позивачу ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 7 га із земель цільовим призначенням для ведення товарного виробництва.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 серпня 2022 року частково задовольнив позовну заяву позивача ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнав протиправною бездіяльність Іванівської селищної ради Одеської області в розгляді заяви позивача від 03 листопада 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею орієнтовно 6,0579 га сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 . Зобов`язав Іванівську селищну раду Одеської області у встановленому законом порядку розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею орієнтовно 6,0579 га сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», розташованої за адресою: Білчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення.
Повідомлення Іванівської селищної ради від 10 березня 2021 року свідчить, що заява позивача ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою від 03 листопада 2020 року зареєстрована 03 листопада 2020 року за вхідним номером Ч-606-02. Питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу на розгляд сесії не вносилось, оскільки згідно з пункту 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі та споруди. Земельна ділянка загальною площею 14,7 га перейшла в користування 12 власників будівель та споруд і підлягає пропорційному розподілу між ними відповідно до часток права власності на споруди. Позивач згідно розрахунку має право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,8 га. Іванівська селищна рада не заперечує на збільшення розміру земельної ділянки орієнтовною площею до 4,25 га та запропонувала позивачу ОСОБА_1 подати клопотання про внесення змін до рішення Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області від 12 лютого 2019 року № 352-VІІ в частині зміни розміру земельної ділянки з 6,0579 га на 4,25 га.
Повідомлення Іванівської селищної ради від 08 жовтня 2021 року свідчить, що проект землеустрою та передачі позивачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 6,0579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності за межами села Білка розроблений з грубим порушенням земельного законодавства.
Іванівська селищна рада рішенням № 716-VIII від 16 грудня 2021 року відмовила позивачу ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: АДРЕСА_2 (за межами населеного пункту).
Іванівська селищна рада рішенням № 754-VIII від 16 грудня 2021 року надала дозвіл ОСОБА_2 власним коштом розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років, орієнтовною площею 0,20 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями і дворами за адресою: АДРЕСА_2 (за межами населеного пункту).
Іванівська селищна рада рішенням № 212-VIII від 09 липня 2020 року надала дозвіл ОСОБА_2 власним коштом розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 0,8 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної (колективної) власності за межами с. Білка на території Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області.
Свідоцтво про право власності на нерухоме майно свідчить, що ОСОБА_2 належить нежитлова будівля, корівник, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .
Іванівська селищна рада рішенням № 697-VIII затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Березівський (Іванівський район, Іванівська селищна рада (за межами населеного пункту); передала безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,4436 га кадастровий номер 5121880700:01:001:1247 цільового призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства.
Відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229573, 229591, 313641 свідчать, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245 не зареєстроване.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу неконкурентної передачі безоплатно у власність відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Березівський (Іванівський) район, Іванівська селищна рада (за межами населеного пункту), яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, на розроблення проекту якої позивачу було надано дозвіл та поділ якої здійснений Іванівської селищною радою з порушенням прав позивача.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 , як власники будівель АДРЕСА_5 , за відсутності згоди між ними щодо розподілу землі, так чи інакше мають право на отримання у власність чи користування певної частини земельної ділянки, яка розташована під відповідною нежитловою будівлею та необхідна їм для її обслуговування, а також здійснення іншої діяльності. Зважаючи на рішення від 12 серпня 2022 року, коли Іванівська селищна рада зволікала з прийняттям рішення про надання позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду, не можуть бути єдиною, достатньою підставою для визнання протиправним та скасування рішення № 697-VIII та державної реєстрації земельних ділянок. Адже, рішенням № 697-VIII ОСОБА_2 передана безоплатно у власність лише земельна ділянка 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га. Тому, позивач не позбавлений можливості й натепер отримати в користування не передані іншим особам земельні ділянки 5121880700:01:001:1245 - площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243 - площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 - площею 1,783 га, а також інші земельні ділянки з всього масиву земель колишнього КСП «Перемога». Позивачу було повідомлено, що згідно розрахунку він має право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,8 га, проте Іванівська селищна рада не заперечує на збільшення розміру земельної ділянки орієнтовною площею до 4,25 га.
Суд не встановив обставин, які б свідчили, що позивач має об`єктивні перешкоди щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га. 
Отже судом не встановлено фактичних даних суттєвого неконкурентного надання певної частини земельної ділянки у власність відповідача ОСОБА_2 за наявності двох бажаючих, які б очевидно свідчили про незастосування під час прийняття рішення перерахованих у пункті 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальних засад цивільного судочинства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.
Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Довід скарги про безпідставність висновків суду, оскільки позивачем не ставилось питання щодо наявності чи відсутності об`єктивних перешкод щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га, а підставою звернення до суду з позовом став незаконний поділ земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою, не спростовують правильним висновків суду про необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Звертаючись до суду із зміненими позовними вимогами, позивач відмовився від своїх позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради Одеської області про поділ земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515, і таку відмову ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято.
В обґрунтування порушення своїх прав позивач стверджував, що реєстрація земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, яка належить ОСОБА_2 , є перешкодою надалі для реєстрації земельної ділянки площею 6,0579 га за виготовленим ним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за його заявою. Оскільки, внаслідок відведення частини земельної ділянки у власність відповідача-2 він позбавлений можливості отримати земельну ділянку площею 6,0579 га в оренду.
Тому судом на підставі викладеного та змісту та вимог позовної заяви було зроблено правильний висновок, що предметом спору зокрема є державна реєстрація земельних ділянок 5121880700:01:001:1246 площею 1,783 га, 5121880700:01:001:1243, площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1245, площею 1,7538 га, що були виділені внаслідок набуття відповідачем 2 права власності та реєстрації земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, як об`єкти цивільних прав, а не речових прав на них.
Щодо протиправної та недобросовісної поведінки Іванівської селищної ради Одеської області стосовно не розгляду заяви ОСОБА_1 , що встановлено рішення Одеського окружного адміністративного суду, та згодом необґрунтованої відмови позивачу у розгляді його заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то такий довід також не впливає на вирішення теперішнього спору, адже вказаним рішенням відповідач не зобов`язувався прийняти саме певне рішення на користь позивача, а йшлося лише про бездіяльність з приводу не розгляду заяви.
Рішенням № 716-VIII XVI сесії VII скликання від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.
Як не може бути взятий до уваги і довід апеляційної скарги про те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, земельна ділянка кадастровий номер 5121880700:01:001:1515 припинила своє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасована у зв`язку з поділом, що був незаконно проведений ОСОБА_2 та Іванівською селищною радою, чим було порушено права та інтереси ОСОБА_1 і що судом не було надано оцінку відповіді ГУ Держгеокадастру в Одеській області, за яким земельні ділянки, зазначені у рішенні суду, утворились внаслідок поділу земельної ділянки за кадастровим номером 5121880700:01:001:1515. А також не може бути врахований і довід про те, що судом не обґрунтовано жодним чином, як можливо було здійснити поділ земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування регулюється статтями 123, 124 ЗК. Відповідно до якого зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні). У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретні розміри земельної ділянки вказуються у проекті землеустрою. Також, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки має включати інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель), матеріали погодження проекту землеустрою тощо.
Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу надалі точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.
Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою, оскільки, такий підхід стимулює використання інформації не доступної широкому колу осіб, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим.
Водночас не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій втім надано перевагу. Такий підхід також може створювати підґрунтя для розвитку корупції.
Судом враховано, що обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Напевно, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову в наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди в наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє в його затвердженні і одночасно надає дозвіл на розробку проекту землеустрою, та затверджує інший проект щодо іншої особи.
Водночас, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розраховує на отримання земельної ділянки, на частину якої очікувано можуть мати право й інші особи, або сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, зважаючи на запропонований розмір, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка чи певна її частина буде надана іншій особі. Тому, не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про наявність перешкод у наданні земельної ділянки в оренду за бажаним для неї розміром.
Подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь-яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо).
Неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, з урахуванням конкретних обставин справи.
Судом взято до уваги, що позивач і відповідач-2, як власники будівель № 6, 8, за відсутності згоди між ними щодо розподілу землі, так чи інакше мають право на отримання у власність чи користування певної частини земельної ділянки, яка розташована під відповідною нежитловою будівлею та необхідна їм для її обслуговування, а також здійснення іншої діяльності.
Наявність обставин, зважаючи на рішення від 12 серпня 2022 року, коли відповідач-1 зволікав з прийняттям рішення про надання позивачу земельної ділянки в оренду, не можуть бути єдиною, достатньою підставою для визнання протиправним та скасування рішення № 697-VIII та державної реєстрації земельних ділянок. Адже, рішенням відповідача 1 № 697-VIII відповідачу 2 передана безоплатно у власність лише земельна ділянка 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га. Тому, позивач не позбавлений можливості й натепер отримати в користування не передані іншим особам земельні ділянки 5121880700:01:001:1245 - площею 1,7538 га, 5121880700:01:001:1243 - площею 2,0775 га, 5121880700:01:001:1246 - площею 1,783 га, а також інші земельні ділянки з всього масиву земель колишнього КСП «Перемога».
Також, з огляду на Повідомлення від 10 березня 2021 року відповідач-1 інформував позивача, що земельна ділянка загальною площею 14,7 га перейшла в користування 12 власників будівель та споруд і підлягає пропорційному розподілу між ними відповідно до часток права власності на споруди. Позивач згідно розрахунку має право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,8 га, проте відповідач 1 не заперечує на збільшення розміру земельної ділянки орієнтовною площею до 4,25 га.
Заразом, суд не встановив обставин, які б свідчили, що: - позивач має об`єктивні перешкоди щодо отримання в користування земельних ділянок 5121880700:01:001:1246, 5121880700:01:001:1243, 5121880700:01:001:1245, загальною площею 5,6143 га; - передача у власність відповідачу 2 земельної ділянки 5121880700:01:001:1247 площею 0,4436 га, яка накладається на земельну ділянку площею 6,0579 га, на яку претендував позивач, порушує право останнього на вільне володіння, користування та розпорядження його майном.
Тож, суд не встановив фактичних даних, суттєвого неконкурентного надання певної частини земельної ділянки у власність відповідача 2 за наявності двох бажаючих, які б очевидно свідчили про не застосування під час прийняття рішення перерахованих у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК загальних засад цивільного судочинства, зокрема справедливості, добросовісності та розумності.
Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від: 18 січня 2023 року в справі № 505/349/22; 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц.
Довід апеляційної скарги про недослідження судом належно питання щодо визнання протиправним та скасування рішення Іванівської селищної ради від 16 грудня 2021 року про передачу безоплатно землі ОСОБА_2 з огляду на невідповідність проекту землеустрою вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій», надання такого проекту не у повному обсязі та за відсутності його оригіналу в Іванівській селищній раді, а наявності лише копії, то таке спростовується змістом оскаржуваного рішення.
Судом вірно дано оцінки виниклим спірним правовідносинам та вірно витлумачено норми права, що підлягають застосуванню у даному випадку.
Як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі свого представника Врони Андрія Валентиновича залишити без задоволення.
Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 01 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 17 січня 2025 року 

Головуючий                                                                М.В Назарова

Судді:                                                 В.В. Кострицький

                                                               Ю.П. Лозко