ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/23111/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року (суддя В.М. Олійник) у справі № 160/23111/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за заявою від 03 травня 2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 з 20.04.1992 р. по 26.07.1992 р. у АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, з 01.11.2002 по 03.06.2003 р. в ВАТ “Артель старателей Новая”, Магаданської області, російської федерації, з 22.06.2005 р. по 05.10.2005 р., з 06.10.2005 р. по 15.02.2006 р., з 27.05.2006 р. по 05.10.2006 р., з 06.10.2006 р. по 01.11.2006 р., з 20.04.2007 р. по 27.11.2007 р., з 07.06.2008 р. по 24.12.2008 р., 21.11.2009 р. по 19.07.2010 р., 18.02.2011 р. по 23.10.2011 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації; з 02.07.2012 р. по 15.12.2012р. в ТОВ “Нявленга”, Магаданської області, російської федерації; з 12.04.2013 р. по 07.10.2013 р., з 04.06.2014 р. по 02.12.2014 р., з 08.06.2015 р. по 18.03.2016 р., з 01.12.2016 р. по 07.06.2017 р., з 02.12.2017 р. по 23.05.2018 р., з 23.11.2018 р. по 24.04.2019 р., з 25.11.2019 р. по 19.11.2020 р., з 12.07.2021 р. по 08.01.2022 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації; до страхового стажу період роботи у Виробничому об`єднанні “Житлово-комунальне господарство” з 05.05.1995 р. по 01.08.1995 р. та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах на підставі пункту «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії - з 03 травня 2023 року. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за заявою від 03 травня 2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за його заявою від 03 травня 2023 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи: з 19.08.1991 по 02.10.1991, з 20.04.1992 по 26.07.1992, з 05.08.1992 по 22.08.1993, з 02.10.1995 по 27.01.1998, з 28.01.1998 по 24.03.1998, з 25.03.1998 по 15.11.2000, з 16.11.2000 по 25.07.2001, з 26.07.2001 по 21.06.2002, з 16.02.2004 по 01.11.2004; до страхового стажу період його роботи з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 03.05.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням зарахованого періоду страхового стажу, зарахованих періодів пільгового стажу та правової оцінки наданої судом в рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що відмовляючи позивачеві в зарахуванні спірних періодів трудової діяльності до пільгового стажу, пенсійний орган діяв протиправно, тому з метою відновлення порушеного права суд вважав за необхідне зобов`язати пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 позивача періоди його роботи з 19.08.1991 по 02.10.1991, з 20.04.1992 по 26.07.1992, з 05.08.1992 по 22.08.1993, з 02.10.1995 по 27.01.1998, з 28.01.1998 по 24.03.1998, з 25.03.1998 по 15.11.2000, з 16.11.2000 по 25.07.2001, з 26.07.2001 по 21.06.2002, з 16.02.2004 по 01.11.2004.
Щодо спірних пільгових періодів роботи на території російської федерації з 01.11.2002 по 03.06.2003, з 22.06.2005 по 05.10.2005, з 06.10.2005 по 15.02.2006, з 27.05.2006 по 05.10.2006, з 06.10.2006 по 06.11.2006, з 26.04.2007 по 27.11.2007, з 07.06.2008 по 24.12.2008, з 21.11.2009 по 19.07.2010, з 18.02.2011 по 23.10.2011, з 02.07.2012 по 15.12.2012, з 12.04.2013 по 17.07.2013, з 18.07.2013 по 07.10.2013, з 04.06.2014 по 02.12.2014, з 08.06.2015 по 18.03.2016, з 01.12.2016 по 07.06.2017, з 02.12.2017 по 23.05.2018, з 23.11.2018 по 24.04.2019, з 25.11.2019 по 19.11.2020, з 12.07.2021 по 08.01.2022, суд встановив, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (щодо характеру виконуваної роботи та атестації робочого місця), що виключає можливість зарахування цих спірних періодів до пільгового стажу лише на підставі трудової книжки та обумовлює необхідність надання уточнюючих довідок на підтвердження спеціального трудового стажу.
В матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження того, що позивачем надавались пенсійному фонду довідки, що уточнюють спеціальний стаж роботи у ТОВ «Артель старателей Новая», ТОВ «Агат» та ТОВ «Нявленга».
За таких обставин, суд не зміг надати правову оцінку вказаним довідкам, оскільки такі обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення, позаяк відмови у їх врахуванні відповідачем матеріали справи не містять, а зарахування спірних періодів до пільгового стажу лише на підставі трудової книжки не є можливим, що встановлено судом, тому позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати спірні періоди до пільгового стажу задоволенню не підлягають.
Також, суд встановив, що позивач згідно трудової книжки працював у Виробничому об`єднанні "Житлово-комунальне господарство" з 05.05.1995 р. по 01.08.1995 р.
Відтак, суд дійшов висновку, що спірне рішення пенсійного органу №047250017507 є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах після 20 серпня 1992 року відповідне право повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці. Вважає, що пільговий стаж позивача за Списком №1 є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні пазових вимог та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що пенсійний орган протиправно не зарахував позивачу періоди роботи на території російської федерації з 2002 по 2022 роки, адже припинення участі рф в Угоді від 13.03.1992 не може бути підставою для невизнання стажу роботи позивача. Звертає увагу, що пенсійний орган не ставив під сумнів записи трудової книжки позивача щодо періодів його роботи з 01.11.2002 по 03.06.2003, та з 22.06.2005 по 08.01.2022, які в свою чергу оформлені відповідно до приписів законодавства.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач 03.05.2023 року звернувся через електронний кабінет веб-сайту ПФУ до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та подав документи, що підтверджують пільговий стаж роботи.
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №047250017507 від 11.05.2023 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року по справі №160/13338/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.05.2023 № 047250017507 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи в Акціонерному товаристві «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» з 19.08.1991 по 02.10.1991, з 20.04.1992 по 26.07.1992, з 05.08.1992 по 22.08.1993, з 02.10.1995 по 27.01.1998, з 28.01.1998 по 24.03.1998, з 25.03.1998 по 15.11.2000, з 16.11.2000 по 25.07.2001, з 26.07.2001 по 21.06.2002, з 16.02.2004 по 01.11.2004;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням зобов`язальних вимог суду та правової оцінки, наданої у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року по справі №160/13338/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зараховано періоди роботи з 19.08.1991 року по 02.10.1991 року, з 20.04.1992 року по 26.07.1992 року, з 05.08.1992 року по 22.08.1993 року, з 02.10.1995 року по 27.01.1998 року, з 28.01.1998 року по 24.03.1998 року, з 25.03.1998 року по 15.11.2000 року, з 16.11.2000 року по 25.07.2001 року, з 26.07.2001 року по 21.06.2002 року, з 16.02.2004 року по 01.11.2004 року до пільгового стажу за Списком №1.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 та повідомлено, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 21 травня 1991 року; з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року, з 20.04.1992 року по 26.07.1992 року, оскільки неможливо ідентифікувати назви підприємства на печатках, якими завірені відповідні записи трудової книжки; з 01.11.2002 по 03.03.2003 року - робота на території російської федерації.
За наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 з урахуванням зобов`язань покладених рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року по справі №160/13338/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивачеві повідомлено, що право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у заявника відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного страхового і необхідного пільгового стажу.
Позивач вважаючи протиправним рішення №047250017507 від 09 листопада 2023 року, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 .
Також, спірним рішенням пенсійного органу повідомлено, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 21 травня 1991 року; з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року, з 20.04.1992 року по 26.07.1992 року, оскільки неможливо ідентифікувати назви підприємства на печатках, якими завірені відповідні записи трудової книжки; з 01.11.2002 по 03.03.2003 року - робота на території російської федерації.
Зі змісту трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач  у період з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року працював у Виробничому об`єднанні "Житлово-комунальне господарство":
- на підставі наказу №43-к від 05 травня 1995 року прийнятий робітником ритуальних послуг;
- на підставі наказу №71-к від 01 серпня 1995 року звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України.
Колегія суддів звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Таких чином, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року. Доводи апеляційної скарги пенсійного органу цей висновок не спростовують.
Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи за Списком №1 з 20.04.1992 р. по 26.07.1992 р. у АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, з 01.11.2002 по 03.06.2003 р. в ВАТ “Артель старателей Новая”, Магаданської області, російської федерації, з 22.06.2005 р. по 05.10.2005 р., з 06.10.2005 р. по 15.02.2006 р., з 27.05.2006 р. по 05.10.2006 р., з 06.10.2006 р. по 01.11.2006 р., з 20.04.2007 р. по 27.11.2007 р., з 07.06.2008 р. по 24.12.2008 р., 21.11.2009 р. по 19.07.2010 р., 18.02.2011 р. по 23.10.2011 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації; з 02.07.2012 р. по 15.12.2012р. в ТОВ “Нявленга”, Магаданської області, російської федерації; з 12.04.2013 р. по 07.10.2013 р., з 04.06.2014 р. по 02.12.2014 р., з 08.06.2015 р. по 18.03.2016 р., з 01.12.2016 р. по 07.06.2017 р., з 02.12.2017 р. по 23.05.2018 р., з 23.11.2018 р. по 24.04.2019 р., з 25.11.2019 р. по 19.11.2020 р., з 12.07.2021 р. по 08.01.2022 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).
Згідно п.4.1. розділу IV Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3. розділу IV Порядку №22-1).
Відповідно до п.4.7. розділу IV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. 
Колегія суддів встановила, що у спірному рішенні №047250017507 від 09 листопада 2023 року пенсійний орган не зазначив жодних висновків щодо спірних періодів роботи позивача, які на думку останнього підлягають зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1, а саме з 01.11.2002 по 03.06.2003 р. в ВАТ “Артель старателей Новая”, Магаданської області, російської федерації, з 22.06.2005 р. по 05.10.2005 р., з 06.10.2005 р. по 15.02.2006 р., з 27.05.2006 р. по 05.10.2006 р., з 06.10.2006 р. по 01.11.2006 р., з 20.04.2007 р. по 27.11.2007 р., з 07.06.2008 р. по 24.12.2008 р., 21.11.2009 р. по 19.07.2010 р., 18.02.2011 р. по 23.10.2011 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації; з 02.07.2012 р. по 15.12.2012р. в ТОВ “Нявленга”, Магаданської області, російської федерації; з 12.04.2013 р. по 07.10.2013 р., з 04.06.2014 р. по 02.12.2014 р., з 08.06.2015 р. по 18.03.2016 р., з 01.12.2016 р. по 07.06.2017 р., з 02.12.2017 р. по 23.05.2018 р., з 23.11.2018 р. по 24.04.2019 р., з 25.11.2019 р. по 19.11.2020 р., з 12.07.2021 р. по 08.01.2022 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації.
В свою чергу, не визначення в спірному рішенні пенсійним органом всіх періодів, які були не враховані до пільгового стажу позивача за Списком №1, беззаперечно є порушенням прав позивача, свідчить про необґрунтованість спірного рішення, а отже воно не відповідає критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України), що є підставою для визнання його протиправним і скасування. Таким чином, доводи апеляційної скарги пенсійного органу про правомірність спірного рішення є безпідставними.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає помилковими й доводи апеляційної скарги позивача проте, що оскільки вказані вище спірні періоди роботи позивача за Списком №1 підтверджуються записами його трудової книжки, пенсійний орган має бути зобов`язано включити ці періоди до пільгового стажу позивача. Так, у зв`язку з відсутністю визначених пенсійним органом підстав відмови в зарахуванні згаданих вище спірних періодів до пільгового стажу позивача за Списком №1, вимоги про зобов`язання пенсійного органу зарахувати ці спірні періоди до пільгового стажу позивача за Списком №1 є передчасними та не підлягають задоволенню.
Крім того, зі змісту спірного рішення №047250017507 та листа пенсійного органу від 08.08.2024 №44606-30984/Ч-01/8-0400-24 вбачається, що пенсійним органом на виконання рішення суду у справі №160/13338/23 зараховано позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 період з 20.04.1992 р. по 26.07.1992 р. у АТ “Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат”, а отже вимоги позивача стосовно цього періоду задоволенню не підлягають.
Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, втручання до яких з боку суду не відповідатиме завданням адміністративного судочинства і є неприпустимим.
Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування спірного рішення №047250017507, зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року, а також вирішити питання про наявність підстав для зарахування періодів роботи з 01.11.2002 по 03.06.2003 р. в ВАТ “Артель старателей Новая”, Магаданської області, російської федерації, з 22.06.2005 р. по 05.10.2005 р., з 06.10.2005 р. по 15.02.2006 р., з 27.05.2006 р. по 05.10.2006 р., з 06.10.2006 р. по 01.11.2006 р., з 20.04.2007 р. по 27.11.2007 р., з 07.06.2008 р. по 24.12.2008 р., 21.11.2009 р. по 19.07.2010 р., 18.02.2011 р. по 23.10.2011 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації; з 02.07.2012 р. по 15.12.2012р. в ТОВ “Нявленга”, Магаданської області, російської федерації; з 12.04.2013 р. по 07.10.2013 р., з 04.06.2014 р. по 02.12.2014 р., з 08.06.2015 р. по 18.03.2016 р., з 01.12.2016 р. по 07.06.2017 р., з 02.12.2017 р. по 23.05.2018 р., з 23.11.2018 р. по 24.04.2019 р., з 25.11.2019 р. по 19.11.2020 р., з 12.07.2021 р. по 08.01.2022 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Натомість, суд першої інстанції помилково вважав про наявність підстав для зобов`язання пенсійного органу зарахувати періоди роботи до пільгового стажу позивача за Списком №1. Також, суд першої інстанції хибно визначив пенсійний орган, який слід зобов`язати вчинити дії, адже спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Стосовно строку звернення до суду.
Приписами ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду у серпні 2024 року, адже дізнався про спірне рішення №047250017507 з листа пенсійного органу лише у серпні 2024 року. Доказів направлення спірного рішення №047250017507 позивачу згідно положень Порядку №22-1 матеріали справи не містять. 
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи пенсійного органу про пропуск позивачем строку звернення до суду, який визначено ст. 122 КАС України.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг та вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Приписами ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за подання адміністративного позову.
Також, матеріалами справи підтверджено сплату позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.
Таким чином, наявні підстави для стягнення з пенсійного органу судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 160/23111/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047250017507 від 09 листопада 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за заявою від 03 травня 2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03 травня 2023 року, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.05.1995 року по 01.08.1995 року, а також вирішити питання про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.11.2002 по 03.06.2003 р. в ВАТ “Артель старателей Новая”, Магаданської області, російської федерації, з 22.06.2005 р. по 05.10.2005 р., з 06.10.2005 р. по 15.02.2006 р., з 27.05.2006 р. по 05.10.2006 р., з 06.10.2006 р. по 01.11.2006 р., з 20.04.2007 р. по 27.11.2007 р., з 07.06.2008 р. по 24.12.2008 р., 21.11.2009 р. по 19.07.2010 р., 18.02.2011 р. по 23.10.2011 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації, з 02.07.2012 р. по 15.12.2012р. в ТОВ “Нявленга”, Магаданської області, російської федерації; з 12.04.2013 р. по 07.10.2013 р., з 04.06.2014 р. по 02.12.2014 р., з 08.06.2015 р. по 18.03.2016 р., з 01.12.2016 р. по 07.06.2017 р., з 02.12.2017 р. по 23.05.2018 р., з 23.11.2018 р. по 24.04.2019 р., з 25.11.2019 р. по 19.11.2020 р., з 12.07.2021 р. по 08.01.2022 р. в ТОВ “Агат”, Магаданської області, російської федерації, до пільгового стажу за Списком №1.
В решті позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк