П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 р. Категорія: 111020300	м. Одеса	Справа № 400/6954/24	
Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановиВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1  про стягнення податкового боргу у сумі 649 925,61 грн відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 62-2408-1405- UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 63-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 65-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 67-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 69-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 64-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 66-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 68-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 70-2408-1405-UA48060090000097374 від 24.10.2023, № 0345425-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0345426-2408-1405-UA 48060090000097374 від 10.11.2023, № 0345424-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0344484-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0344485-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0344486-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0344487-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023, № 0345123-2408-1405-UA48060090000097374 від 10.11.2023.
Від представника Дащенко Світлани Анатоліївни надійшла заява про понесені витрати на правову допомогу, до якої додані відповідні докази. Просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року заяву задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 гривень (вісім тисяч) гривень.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні заяви позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи заяву, суд першої інстанції не врахував, що враховуючи конкретні обставини даної справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, вважаємо, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн є необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі “Баришевський проти України” (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі “Двойних проти України” (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі “Меріт проти України” (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
                Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.Згідно з матеріалами справи, представником Дащенко С.А. до суду подані наступні докази понесення відповідачем судових витрат на правову допомогу в сумі 8 000, 00 грн:  договір про надання правової допомоги від 30.07.2024, що був укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сорочан Є.В.; акт наданих послуг від 01.11.2024 на суму 8 000, 00 грн., квитанція від 30.07.2024 про сплату 5 000, 00 грн, квитанція від 01.11.2024 про сплату 3 000, 00 грн.
Як вже зазначалось вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Також, нормами КАС України передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Виходячи з акту наданих послуг, адвокатом надано клієнту послуги на суму 8 000, 00 грн. Також, згідно з актом наданих послуг адвокатом здійснено вивчення існуючої судової практики, ознайомлення з матеріалами справи, складення адвокатського запиту, відзиву на позов, клопотання про долучення доказів, участь у судовому засіданні, складення заяви про долучення доказів на підтвердження понесених судових витрат.
З системного аналізу матеріалів справи, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн є співмірними зі складністю справи, встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумності гонорару адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, а саме у розмірі 8 000, 00 грн.
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року по справі № 400/6954/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
          Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький