Справа № 302/1696/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України
07 лютого 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Белли Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Міжгірського районного суду від 10 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Міжгірського районного суду від 10 жовтня 2023 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік
Відповідно до постанови, 08.09.2023 біля 14 год. 25 хв. в селі Присліп Хустського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки «FORTE» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, що стверджено оглядом на місці за згодою водія із застосуванням приладу «Драгер Алкотест» з результатом показника 0,42%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Белла В. М., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із грубим порушенням процесуального законодавства. Зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог закону. Вказує, що ОСОБА_1 заперечує факт керування мотоциклом, а протилежне матеріалами справи не встановлено. Суд першої інстанції дійшов помилкового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке не підтверджується доказами, які наявні у матеріалах справи. У протоколі серії ААД №341226 від 08.09.2023 року зазначено недостовірну фабулу та ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим протокол є нікчемним, а також недопустимим доказом. Також місцевим судом безпідставно та незаконно зазначено як доказ рапорт від 08.09.2023 року, оскільки такий не може бути доказом у справі, так як особи, які склали його є працівниками поліції, а відповідно, є зацікавленими особами. З огляду на вищенаведене, Міжгірським районним судом незаконно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази керування ним транспортним засобом. Просить скасувати постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
У судовому засіданні в апеляційній інстанції адвокат Белла В. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити з наведених у ній підстав.
Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді доказах, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341226 від 08.09.2023 року; роздруківки про застосування приладу «Драгер»; направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП ЛПУ Міжгірської районної лікарні; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапису обставин події з нагрудної камери поліцейського та рапорту від 08.09.2023 року.
Також в матеріалах справи наявна постанова серії БАД № 268796 від 08.09.2023, яка складена поліцейським ВП № 2 Хустського РУП Тегза Б.І., згідно якої водій ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтями 126 ч. 2, 126 ч. 1, 121 ч. 5 і ч. 6 КУпАП за те, що він 08.09.2023 біля 14 год. 25 хв. в селі Присліп керував мотоциклом «Форте» без номерного знаку та реєстрації, без мотошолома, без посвідчення відповідної категорії та без страхового полісу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, - 08.09.2023 біля 14 год. 25 хв. в селі Присліп Хустського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки «FORTE» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, що стверджено оглядом на місці за згодою водія із застосуванням приладу «Драгер Алкотест» з результатом показника 0,42% , чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.
Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Під час складання адміністративного матеріалу застосовувалася відеозйомка, диск додано до матеріалів справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписом події правопорушення. Із відеозапису слідує, що водій їхав дорогою на мотоциклі. Причиною зупинки було те, що водій їхав на мотоциклі без номерного знаку. При перевірці документів поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 визнав, що вибирав картоплю та випив пиво. Результат 0,42 проміле. Після виявлення результату, водій залишив мотоцикл та пішов додому.
Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, підстав сумніватися у його достовірності не має.
Доводи апелянта про те, що він не керував мотоциклом, а у працівників поліції не було підстав для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності та спростовуються наявними у справі матеріалами, у тому числі відеозаписом події правопорушення.
Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не спростовано. 
За цих обставин, постанова місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Белли Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.
       
Суддя:                                                         Фазикош Г. В.