ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 січня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/2156/24
Головуючий у першій інстанції – Чепурко  В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/264/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
із секретарем – Піцан В.М., 
учасники справи: заявниця - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новогород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2024 року (місце ухвалення – м. Новгород-Сіверський, повний текст складено 22.11.2024)  у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю  без реєстрації шлюбу,
                                           В С Т А Н О В И В :
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю  без реєстрації шлюбу. В обґрунтування посилалась на те, що 05.09.2024 у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, стриманні та відсічі збройної агресії російської федерації проти України загинув ОСОБА_3 з яким заявниця проживала протягом 20 років однією сім`єю не перебуваючи у шлюбі. Зазначає, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, у них народилася дитина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначає, що в провадженні суду перебуває заява про встановлення батьківства ОСОБА_3 щодо дитини.
Заявниця посилається, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно їй для отримання одноразової допомоги на загиблого військовослужбовця, проте на цю допомогу також претендує матір ОСОБА_3 – ОСОБА_2 .
В заяві ОСОБА_1 просить становити факт проживання заявниці та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу за відсутності перебування кожного з них в іншому шлюбі.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024 заяву представника заінтересованої особи про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу – задоволено. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду. Роз`яснено заявниці ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом на загальних підставах.
В обґрунтування суд прийшов до висновку, що заявниця просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю для подальшого отримання одноразової грошової допомоги. При цьому матір ОСОБА_3 , як заінтересована особа, також має право на отримання вказаної допомоги та проти встановлення даного факту категорично заперечує, отже, факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Костюченко В.К. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування незаконності та необґрунтованості судового рішення апелянт посилається на те, що в даному випадку без рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим заявниця позбавлена права звернутися до відповідного державного органу (Міністерства оборони) за призначенням одноразової допомоги.
У скарзі апелянт зазначає, що від встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залежить, чи виникнуть правовідносини між заявницею та Міністерством оборони щодо виплати одноразової допомоги, чи ні. 
Посилається на постанову від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, де Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Апелянт посилається, що у вказаній постанові йдеться саме про те, що факти проживання однією сім`єю жінки з загиблим військовослужбовцем розглядаються лише в порядку окремого провадження (відповідно до ч. 5 ст. 315) і не можуть розглядатися в порядку позовного провадження.
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України  учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , зазначала те, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання одноразової допомоги на загиблого військовослужбовця. У підтвердження вказаних обставин заявниця надає: акт обстеження житлово-побутових умов від 18.09.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 понад 20 років проживали разом та вели спільне господарство, але офіційно шлюб оформлений не був (а.с. 6), копії паспорту ОСОБА_3 (а.с. 7-8) та Старосвітської (а.с. 9-10), копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 11), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12), копію сповіщення № 262 від 09.09.2024 про те, що смерть солдата ОСОБА_3 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, стримуванні та відсічі збройної агресії російської федерації проти України (а.с. 13), копії фотокарток (а.с. 15-20).
Матеріали справи містять заяву заінтересованої особи у справі – ОСОБА_2 , яка являється матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , яка зазначала у своїй заяві, що вона також має беззаперечне право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина, таким чином встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 вплине на обсяг прав ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_2 не визнає вимоги заяви ОСОБА_1 та категорично заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з її загиблим сином ОСОБА_3 , відтак і право ОСОБА_1 на призначення та отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд прийшов до висновку, що заявниця просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю для подальшого отримання одноразової грошової допомоги. При цьому матір ОСОБА_3 , як заінтересована особа, також має право на отримання вказаної допомоги та проти встановлення даного факту категорично заперечує. Таким чином, вказана позиція заінтересованої особи свідчить про наявність спору про право щодо одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційної інстанції враховуючи наступне.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №536/1039/17.
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі №643/14985/18-ц вказано, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №302/991/19.
З урахуванням викладеного вище, встановивши, що заявниці ОСОБА_1 встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з загиблим військовослужбовцем ОСОБА_3 необхідно для отримання одноразової допомоги на загиблого військовослужбовця при цьому заінтересована особа – ОСОБА_2 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_3 має право на таку допомогу, заперечує проти встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з її загиблим сином ОСОБА_3 , колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про те, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, пов`язаний з виникненням у заявниці права на отримання одноразової допомоги на загиблого військовослужбовця, про що заперечує заінтересована особа, а саме виникнення такого права передбачає спір, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Доводи апеляційної скарги з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, та те, що від встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залежить, чи виникнуть правовідносини між заявницею та Міністерством оборони щодо виплати одноразової допомоги, не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.
З врахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Новогород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Повний текст судового рішення складено  15.01.2025.
Головуючий                                                         Судді: