ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2025 року                                 
м. Харків
справа № 952/894/23
провадження № 22-ц/818/494/25
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Волобуєва О.О.
учасники справи:        
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 26 серпня 2024 року у складі судді Яценка Є.І.,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі ТОВ «Укр кредит фінанс», банк) звернулось до суду з позовом  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем   ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2819.
Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб :
-сума кредиту – 10 000, 00 грн.,
-строк кредитування – 300 днів;
-базовий період – 18 днів;
-знижена % ставка – 2,50 % в день;
-стандартна % ставка – 3,00 % в день.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору.
Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 23.11.2023 загальний розмір грошових вимог до відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору ( сума кредиту процентів), становить : 99 100, 00 грн., що складається з :
- прострочена заборгованість за кредитом – 10 000, 00 грн.,
- прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 89 100, 00 грн.
З врахуванням наведеного просить стягнути з   ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1114-2819 від 16.11.2022 у розмірі 99 100, 00 грн., а також витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2 147,20 грн.
Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 26 серпня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Укр кредит фінанс»  задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»  заборгованість по кредитному договору № 1114-2819 від 16.11.2022 в сумі 99 100, 00  грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не повно встановлені обставини у справі та ухвалено рішення що е відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Апелянт визнає, що позивачем доведені підстави для часткового задоволення позову, а саме стягнення тіла кредиту у розмірі 10000,00 грн та відсотків в сумі 5400,00 грн. Заявлена позивачем заборгованість в розмірі 991000,00 грн є безпідставно завищеною, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Надана позивачем виписка по картковому рахунку не є належним доказом розміру заборгованості, позивач повинен надати доказ на підтвердження факту передачі коштів позичальнику. Також у суду відповідно до вимог ст.,ст. 509, 627 ЦК були підстави для зменшення неустойки. 
У відзиві ТОВ «Укр кредит фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що судом повно та всебічно встановлені обставини у справі та ухвалене рішення, що відповідає вимогам закону. Всі твердження апелянта спростовуються змістом укладеного між сторонами договору кредиту, який підписаний з боку відповідача. Відповідно до змісту позову та наданого суду розрахунку позивач просив суд стягнути лише фактично отримані кредитні кошти та проценти за їх користування, неустойка та фінансові санкції відповідно до вимог ст.625 ЦК не нараховувались. 
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 16.11.2022 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії 1114-2819 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А640 (а.с.8-13).
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію (далі – Кредитна лінія) на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, у порядку, передбаченому цим договором (а.с.8).
Пунктом 2.3 Договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п. 5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 16.11. 2022 року; останній календарний день першого базового періоду – 03.12.2022; сума кредиту – 10000,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом – 4500,00 грн; разом до сплати – 14500,00 грн.
Відповідно до пункту 4.1 розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 10000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 16.11.2022 (а.с.9).
Пунктом 4.6 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:
Стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) (а.с.9).
Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі – Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 12.09.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування сторонами в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (пункт 4.8 договору).
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 100000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом – 90000,00 грн (пункти 4.9-4.10 договору).
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), а також паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки підписані ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора А640 (а.с.13).
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн, підтверджується копією листа начальника Департаменту АТ КБ «Приватбанк» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року: ID платіж 2137662887, канал LIQPAY, дата видачі 16.11.2022, сума 10000,00, номер договору 1114-2819, номер картки НОМЕР_1 (а.с.15, 15 зворот).
Із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23.22.2023 вбачається, що за Договором встановлювалося два типи періоду заборгованості - активний у період з 16.11.2022 року по 03.12.2022 включно, та прострочений у період з 04.12.2022по 23.11.2023 включно. Станом на 23.11.2023 заборгованість становить 99100,00 грн та складається із: прострочена заборгованість за кредитом – 10000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 89100,00 грн (а.с.21-23).
Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.
Отже, між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно статті 626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію».
Встановлені під час розгляду фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ “Укр Кредит Фінанс” перебувають в загальному доступі, розміщенні на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua та в розумінні статей 641,644 ЦК України є  публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
За обставинами даної справи позичальник ОСОБА_1 шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора А640, отриманого від позивача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції позивача), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Згідно з пунктом 11.1 цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.com.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (а.с.12).
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони не досягли б згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
За змістом частини 13 статті 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Матеріли справи містять паперову копію укладеного між сторонами у справі договору про відкриття кредитної лінії № 1114 – 2819 від 16.11.2022 ( а.с. 8 -13).
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини 13 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів за вищезазначеним договором підтверджується даними довідки про перерахування суми кредиту №№1114-2819 від 16.11.2022  підтверджено перерахування кредитором позичальнику 10000,00 грн кредитних коштів за договором (а.с.14) та копією листа начальника Департаменту АТ КБ «Приватбанк» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року: ID платіж 2137662887, канал LIQPAY, дата видачі 16.11.2022, сума 10000,00, номер договору 1114-2819, номер картки НОМЕР_1 (а.с.15, 15 зворот).
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредитні кошти за договором про відкриття кредитної лінії №1114-2819 від 16.11.2022 у розмірі 10000,00 грн. Проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернув.
Також, апеляційним судом було встановлено, що за Договором про відкриття кредитної лінії №1114-2819 від 16.11.2022 позивачем нарахування відсотків здійснювалось в межами встановленого строку кредитування і узгодженій вартості кредиту, з огляду на наступне.
Так, за умовами укладеного сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1114-2819 від 16.11.2022 ТОВ "Укр кредит фінанс" надало відповідачу суму кредиту 10000,00 грн, а останній зобов`язувався повернути гроші в повному обсязі протягом 300 днів до 12.09.2023.
Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 625, 1050 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.  
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц).
Пунктом 4.6 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:
Стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) (а.с.12 зворот).
Заявлений строк користування кредитом, який складає 18 днів і нараховані за цей період проценти в сумі 4500,00 грн, на стягнення яких і погодився відповідач, згідно п.2.3 кредитного договору №1114-2819 від 16.11.2022 є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.
Згідно з пунктом 4.8. кредитного договору №1114-2819 від 16.11.2022 строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі – Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 12.09.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування сторонами в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.
Отже базовий період – період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме 2,50% за користування кредитом (в даному випадку – 18 днів) (пункт 4.4 договору), а строк кредитування – строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку – 300 днів) (пункт 4.8 договору) і за який нараховуються проценти в розмірі 3,00% за кожен день користування кредитом (стандартна процента ставка, пункт 4.6 договору).
Пунктом 2.3 Договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див.п.5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 16.11.2022; останній календарний день першого базового періоду – 03.12.2022; сума кредиту – 10000,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом – 4500,00 грн; разом до сплати – 14500,00 грн.
Крім того пунктом 4.10. договору передбачено орієнтовну вартість кредиту (а.с.9 зворот).
Таким чином сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити ОСОБА_1 у межах строку кредитування з 16.11.2022 по 12.09.2023 за користування кредитними коштами.
Із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23.22.2023 вбачається, що за Договором встановлювалося два типи періоду заборгованості - активний у період з 16.11.2022 року по 03.12.2022 включно, та прострочений у період з 04.12.2022 по 23.11.2023 включно. Станом на 23.11.2023 заборгованість становить 99100,00 грн та складається із: прострочена заборгованість за кредитом – 10000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 89100,00 грн (а.с.21-23).
При цьому, як вбачається із довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23.11.2023 кредитодавцем за періоди:
1) з 16.11.2022 року по 03.12.2022 (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,5% за кожен день користування кредитом;
2) з 04.12.2022 по 23.11.2023 (включно) - відповідачу нараховувалась стандартна процентна ставка 3,0% за кожен день користування кредитом, у зв`язку із простроченою заборгованістю.
Крім того, в довідці про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23.11.2023, що є розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1114-2819 від 16.11.2022 року, відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування ставкою 2,5%, кількості днів користування ставкою 3,0%, основного боргу, залишку відсотків, залишку комісій, залишку штрафів. Також вищезазначений розрахунок містить таблицю з наступними графами: «№», «Дата», «Статус», «Ставка %», «Нараховано відсотків, UAH», «Нараховано штрафів, UAH», «Нараховано комісій, UAH», «Основний борг, UAH», «Залишок нарахованих, непогашених відсотків, UAH», «Сума платежу, UAH», «Коригування кредиту, UAH».
При цьому апеляційний суд зауважує, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором № 1114-2819 від 16.11.2022 року, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредиту за весь час кредитування. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку неустойка, комісія або фінансові санкції відповідно до ст.625 ЦК України відповідачу не нараховувались.
Підписавши електронним підписом Договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2819 від 16.11.2022 року, відповідач погодився, що він ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і з розміром відсотків.
Вказаний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Крім того, відповідач не скористався встановленим пунктом 6.9 договору правом протягом 18 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин.
Отже нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, яке підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у встановленому Договором розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості.
Таким чином доводи апеляційної скарги  не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів яким судом першої інстанції надано відповідну правову оцінку.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без змін.
Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 26 серпня 2024 року – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення 04.02.2025

Головуючий                                                         О. Ю. Тичкова

Судді                                                                        О.В.Маміна 

                                                                       Н.П.Пилипчук