УХВАЛА
19 березня 2025 року
м. Київ
справа № 761/5858/18
провадження № 51-996ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах  ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 березня 2025 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку                             на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Згідно з приписами ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги необхідно додати копію судового рішення, що оскаржується.
Водночас скаржник не дотримався зазначених вимог закону, оскільки не долучив копії ухвали Київського апеляційного суду від 06 березня 2025 року.
Зазначене становить не лише формальне порушення приписів ст. 427 КПК, але й по суті не дає можливості Верховному Суду перевірити дотримання суб`єктом                    подання касаційної скарги вимог статей 424, 425, 426 КПК, а саме: чи належить рішення апеляційного суду до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному     порядку; чи має право ОСОБА_4 подати касаційну скаргу на вказане вище рішення суду апеляційної інстанції та чи дотримано строку касаційного оскарження. 
 
Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:                                     1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;                             2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;                                4) змінити судове рішення.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 не містить вимог до суду касаційної інстанції, які б співвідносилися із положеннями ст. 436 КПК, оскільки вимогу скаржника належно не сформульовано. 
Так у касаційній скарзі касатор, зокрема порушує питання про залишення без зміни рішення суду першої інстанції (що за приписами ст. 436 КПК не передбачено за наслідками розгляду касаційної скарги на судове рішення апеляційної інстанції). Водночас скаржник не зазначає, яке рішення, з огляду на приписи ст. 436 КПК, необхідно ухвалити Верховному Суду щодо оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Указані вище обставини не дають можливості Верховному Суду однозначно встановити позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                  ОСОБА_3