ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/18987/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року (суддя Коренев А.О.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня  2024 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 28.06.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 28.06.2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року у справі № 160/3693/21.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 28.06.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 28.06.2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року у справі №160/3693/21.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач з 25.01.2013 по 21.07.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка зарахована на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .
21.07.2018 позивача відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 21.07.2018 №169 виключено зі списків особового складу, справи та посаду здав, знято із усіх видів забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі №160/3693/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
28.06.2024 відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі №160/3693/21 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 84638,95 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с 8).
Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати йому компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив про право позивача на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, сума індексації грошових доходів громадян (абзац другий частини другої статті 2 Закону №2050-III).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється шляхом множення суми «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Використане у статті 3 Закону України № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Як було встановлено судом першої інстанції, 28.06.2024 на виконання судового рішення у справі № 160/3693/21 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 84638,95 грн.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 15 січня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш