ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 947/1431/20
провадження № 61-8832св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада,
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
відповідачі за зустрічним позовом:  ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору, за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , Одеська міська рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Одеського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Комлевої О. С., Сєвєрової Є. С., від 09 травня 
2024 року та касаційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат Мартинчук Владислав Валерійович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 липня 2024 року у тому ж складі,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог  ОСОБА_1 .
1.           У січні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
2.           Позовні вимоги  ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:17:002:0137, за адресою: 
АДРЕСА_1 , а також будівель та споруд розташованих на цій ділянці.
3.           Стверджував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без погодження з ним встановили металевий паркан вздовж межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 , чим унеможливили прохід та проїзд до належного йому майна.
4.           Він неодноразово звертався до відповідачів із клопотаннями про демонтаж металевого паркану або встановлення у ньому воріт для забезпечення вільного доступу до належної йому земельної ділянки. Проте усі його клопотання залишились без відповіді та будь-якого реагування.
5.           Посилаючись на викладене,  ОСОБА_1 просив суд:
-                     зобов`язати солідарно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути позивачу перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом знесення металевого паркану, встановленого вздовж розподільної межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та 
АДРЕСА_2 ;
-                     зобов`язати ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкоди у вільному доступі, у тому числі проходу та проїзду автотранспорту через земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до належної позивачу ділянки.
Короткий зміст зустрічних позовних вимог  ОСОБА_2 .
6.           У березні 2020 року  ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
7.           Позовні вимоги  ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що обставини позову ОСОБА_1 не відповідають дійсності, а його вимоги є завідомо безпідставними, оскільки зазначений ним металевий паркан було 25 жовтня 2019 року встановлено самим позивачем із залученням ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 та інших осіб, а отже саме ОСОБА_1 з іншими відповідачами повинен знести цей паркан.
8.           Зазначає, що у її фактичному користуванні перебуває присадибна земельна ділянка, площею 0,10 га, розташована по АДРЕСА_2 , яка однією зі своїх сторін орієнтована до земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0141, площею 0,3347 га, по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ТОВ «Едем Таун».
9.           Вздовж межі вказаної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0141, навпроти земельної ділянки по АДРЕСА_2 , проходить смуга завширшки від 30 до 38 см земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0137, площею 0,0340 га, по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .
10.        Вказані земельні ділянки були розмежовані огорожею - парканом, за яким проводяться будівельні роботи з будівництва дванадцятиповерхового будинку по АДРЕСА_1 , а поруч, зліва від будівництва цього будинку, натепер збудовано трансформаторну підстанцію по АДРЕСА_1 .
11.        Огорожа присадибної ділянки будинку по 
АДРЕСА_2 була встановлена задовго до початку будівництва, а із початком будівельних робіт розмежовувала ділянки до подій 24 жовтня 
2019 року. Паркан складався з металевих сіток, в деяких місцях паралельно відгороджений металевими листами, та в подальшому був знесений з влаштуванням відповідачами нового паркану.
12.        Посилаючись на викладене,  ОСОБА_2 просила суд:
-                     зобов`язати  ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно за їх рахунок усунути перешкоди в користуванні їй присадибною ділянкою під житловим будинком по АДРЕСА_2 , у тому числі розробленні проєкту землеустрою земельної ділянки, у наступний спосіб: повністю демонтувати та знести незаконно встановлений 25 жовтня 2019 року на вказаній земельній ділянці паркан у відповідних точках 4-9 Одеської місцевої системи координат, що орієнтовно від точки 4 до точки 9 кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0141, відновити первинний стан присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , шляхом повного знесення всіх створених споруд та інженерних комунікацій, та повністю відгородити земельну ділянку з кадастровим, номером 5110136900:17:002:0137 по АДРЕСА_1 навпроти присадибної ділянки по АДРЕСА_2 ;
-                     зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 
у користуванні присадибною земельною ділянкою під житловим будинком по АДРЕСА_2 .
Інформація про рух справи
13.        Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до розгляду в одному провадженні із позовом ОСОБА_1 .
14.        Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року залучено до участі у справі за позовом  ОСОБА_1 та зустрічним позовом  ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Одеську міську раду.
15.        Рішенням Київського районного суду м. Одеси, у складі судді 
Маломуж А. І., від 16 березня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 присадибною земельною ділянкою під житловим будинком по АДРЕСА_2 , у тому числі в розробленні проекту землеустрою земельної ділянки, у наступний спосіб: повністю демонтувати та знести незаконно встановлений 25 жовтня 
2019 року на земельній ділянці по 
АДРЕСА_2 металевий паркан у відповідних точках 4-9 Одеської місцевої системи координат, що є орієнтовно від точки 4 до точки 9 кадастрового плану земельної ділянки 5110136900:17:002:0141, відновити первинний стан вказаної присадибної земельної ділянки під житловим будинком, шляхом повного демонтажу та знесення всіх створених наземних, підземних споруд та інженерних комунікацій на вказаній земельній ділянці.
Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні присадибною земельною ділянкою під житловим будинком по 
АДРЕСА_2 . 
В іншій частині зустрічного позову відмовлено.
16.        Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси 
від 29 березня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат.
17.        Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Ляшук Є. В., у квітні 2021 року подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.
18.        Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
19.        ІНФОРМАЦІЯ_2 року, під час перебування справи на розгляді апеляційного суду, ОСОБА_1 помер.
Короткий зміст оскаржених ухвал апеляційного суду
20.        Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року залучено Одеську міську раду до участі в справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_1 .
21.        Ухвалюючи судове рішення про заміну сторони ( ОСОБА_1 ) правонаступником (Одеською міською радою) апеляційний суд вказав, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 сплив у жовтні 2023 року, однак спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 відсутні, спадкова справа не заведена, до суду із заявами про залучення як правонаступників позивача ніхто із спадкоємців 
ОСОБА_1 не звертався.
22.        Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2024 року виключено Одеську міську раду з кола правонаступників померлого ОСОБА_1 ..
23.        Ухвалюючи судове рішення про виключення міської ради з кола правонаступників померлого ОСОБА_1 , апеляційний суд вказав на відсутність доказів переходу суб`єктивних прав та обов`язків від 
ОСОБА_1 до Одеської міської ради та відсутність згоди останньої бути правонаступником померлої сторони. Крім того врахував, що представник міської ради у судовому засіданні 09 липня 2024 року заявила, що Одеська міська рада не має наміру набувати прав та обов`язків ОСОБА_1 і заперечує проти її залучення до участі у справі як правонаступника ОСОБА_1 .
Короткий зміст вимог касаційних скарг
24.        У касаційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року, а справу в частині вирішення питання про процесуальне правонаступництво після смерті ОСОБА_1 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
25.        У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - адвокат Мартинчук В. В. просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 липня 
2024 року, а справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
26.        13 червня 2024 року Одеська міська рада подала касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року.
27.        Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради та витребувано із матеріали справи, які у серпні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
28.        19 серпня 2024 року представник ОСОБА_5 - адвокат Мартинчук В. В. подав касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 липня 2024 року.
29.        Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Мартинчука В. В.
30.        Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
31.        Підставами касаційного оскарження ухвали суду Одеська міська радазазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права при вирішення питання про заміну сторони правонаступником. 
32.        Вказує, що апеляційний суд мав зупинити провадження у справі до прийняття спадщини спадкоємцями, зокрема дружиною померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_7 .
33.        Зауважує, що процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальних правовідносинах. Натомість Одеська міська рада не зверталась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та відповідного рішення судом з цього приводу не приймалось.
34.        Звертає увагу, що дружина  ОСОБА_1 - ОСОБА_7 вказувала про свій намір оформити спадщину, а апеляційний суд, не перевіривши питання наявності чи відсутності спадкоємців ОСОБА_1 , передчасно залучив Одеську міську раду потенційним процесуальним правонаступником померлого ОСОБА_1 .
35.        З огляду на висновки, викладені у постановах Верховного Суду 
від 05 грудня 2018 року у справі № 185/4881/16-ц, від 08 вересня 2021 року 
у справі № 523/18326/18, від 07 вересня 2022 року у справі № 304/185/19, 
від 14 вересня 2022 року у справі № 334/4126/20, вважає, що спірні правовідносини (усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою) взагалі не допускають правонаступництва.
36.        Крім того, вказує, що Одеська міська рада є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а тому не може бути правонаступником померлого позивача, оскільки ЦПК України не передбачає можливості поєднання цих учасників справи в одній особі.
37.        Підставою касаційного оскарження судового рішення представник 
ОСОБА_5 - адвокат Мартинчук В. В. зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
38.        Вказує, що звернення органу місцевого самоврядування до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою є не правом, а обов`язком такого органу. З огляду на це, апеляційний суд безпідставно взяв до уваги пояснення Одеської міської ради про те, що вона не набувала та не має наміру набувати прав та обов`язків померлого ОСОБА_1 , оскільки обов`язок Одеської міської ради вчинити ці дії прямо встановлений статтею 1277 ЦК України.
39.        Вважає, що Одеська міська рада є належним правонаступником ОСОБА_1 .
40.        Звертає уваги на висновки Верховного Суду, викладені в ухвалах 
від 12 січня 2022 року у справі № 761/36392/16, від 23 вересня 2022 року у справі № 446/936/17, від 21 серпня 2023 року у справі № 523/13811/21.
41.        Крім того, зауважує, що апеляційний суд виключив Одеську міську раду з кола учасників справи без залучення іншої особи, що не передбачено нормами процесуального права. Таким чином у справі фактично перестав існувати позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом.
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги
42.        У липні та жовтні 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзиви на касаційні скарги Одеської міської ради та  ОСОБА_5 , доводи яких не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки всупереч вимог частини четвертої статті 395 ЦПК України до відзивів не додані докази надсилання їх копії ОСОБА_3 .
43.        У вересні 2024 року ОСОБА_5 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Одеської міської ради, в якому зазначає, що правовідносини у цій справі допускають правонаступництво, оскільки стосуються майнових прав  ОСОБА_1 , на якого рішенням суду першої інстанції покладено витрати щодо знесення об`єктів самочинного будівництва. У такому випадку до складу спадщини буде входити зобов`язання з відшкодування витрат на демонтаж та знесення паркану, споруд та комунікацій. Зауважує, що звернення органу місцевого самоврядування до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою є обов`язком такого органу, а не правом.
44.        У жовтні 2024 року Одеська міська рада подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_5 , в якому наголошує, що у цій справі відсутнє матеріальне правонаступництво міської ради після смерті ОСОБА_1 , а спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Фактичні обставини справи
45.        На час подання позову та зустрічного позову у розглядуваній справі ОСОБА_1 був власником земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:17:002:0137, за адресою:  
АДРЕСА_3 .         ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.
47.        Інформацію про смерть ОСОБА_1 надала дружина померлого - ОСОБА_7 , місце проживання якої, як встановив апеляційний суд, є відмінним від місця проживання ОСОБА_1 .
48.        За відомостями Спадкового реєстру, наданими апеляційному суду 
23 квітня 2024 року Київською державною нотаріальною конторою, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 не заведена.
49.        Одеська міська рада повідомила апеляційному суду, що не має наміру набувати суб`єктивних прав та обов`язків ОСОБА_1 .
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
50.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
51.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
52.        Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
53.        Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
54.        До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
55.        Відповідно до положень частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
56.        Заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).
57.        Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі 
№ 386/987/19 вказав, що перехід прав та обов`язків відносно майна від одного суб`єкта права до іншого суб`єкта права є сингулярним правонаступництвом.
58.        У розглядуваній справі як первісний позов ОСОБА_1 , так і зустрічний позов ОСОБА_2 виник, зокрема з приводу правомочностей власника земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0137, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо користування цією ділянкою, а також дотримання прав суміжного землевласника 
( ОСОБА_2 )
При цьому цільовим призначенням земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0137 є будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а ОСОБА_2 звертала увагу суду, що на суміжній земельній ділянці вже зведено багатоповерховий будинок.
59.        Власником земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0137 на час подання позову та зустрічного позову у розглядуваній справі був ОСОБА_1 .
 
60.        Однак, вирішуючи питання про заміну сторони правонаступником, апеляційний суд не перевірив, чи був ОСОБА_1 власником земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:17:002:0137 на момент своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і відповідно чи увійшла вказана ділянка до спадкового майна після смерті ОСОБА_1 та чи могла бути об`єктом спадкування або відумерлої спадщини. 
61.        Без з`ясування цих відомостей залучення Одеської міської ради, як правонаступника  ОСОБА_1 є передчасним, а тому оскаржена ухвала Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року підлягає скасуванню.
62.        Водночас, приймаючи судове рішення про виключення Одеської міської раду із кола правонаступників померлого ОСОБА_1 , апеляційний суд помилково послався на відсутність згоди міської ради бути правонаступником померлої сторони. 
При цьому апеляційний суд не врахував, що за наявності передбачених законом підстав, подання заяви про визнання спадщини відумерлою є не правом, а обов`язком органу місцевого самоврядування відповідно до приписів частини першої статті 1277 ЦК України, а отже доводи міської ради про те що вона не бажає визнавати нерухоме майно відумерлою спадщиною є юридично неспроможними.
З цих підстав підлягає скасуванню і ухвала Одеського апеляційного суду 
від 09 липня 2024 року.
63.        Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
64.        Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
65.        З огляду на викладене наявні підстави для часткового задоволення касаційних скарг та скасування оскаржених ухвал апеляційного суду з передачею справи на розгляд суду апеляційної інстанції.
66.        Враховуючи, що справа направляється на розгляд до суду апеляційної інстанції, касаційний суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 400, 402, 406 409, 411, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.                 Касаційні скарги Одеської міської ради, ОСОБА_5 , 
в інтересах якого діє адвокат Мартинчук Владислав Валерійович, задовольнити частково.
2.                 Ухвали Одеського апеляційного суду від 09 травня 2024 року та 
від 09 липня 2024 року скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович