ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/3275/23
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                                                                 
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
представники сторін:
від скаржника: Рябчук С.В., представник;
від кредитора: Куценко О.В., представник;
керуючий реструктуризацією: Хандурін Д.В., арбітражний керуючий
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 року у справі №904/3275/23 (суддя Примак С.А.)
за заявою боржника  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
арбітражний керуючий Хандурін Д.В.
кредитор АТ КБ "Привтбанк"
про визнання неплатоспроможним,-

ВСТАНОВИВ:
03.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. №02-01/491 від 03.04.2024 року про затвердження плану реструктуризації боргів боржника, погодженого фізичною особою   ОСОБА_1 
10.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про закриття провадження по справі.
13.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. № 02-01/492 від 12.05.2024 року про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №904/3275/23.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 року у цій справі відмовлено у задоволенні клопотання №02-01/491 від 03.04.2024 року керуючого реструктуризацією фізичної особи   ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. про затвердження плану реструктуризації боргів боржника; відмовлено у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. № 02-01/492 від 12.05.2024 року; затверджено звіт керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. № 02-01/559 від 16.04.2024 року про нарахування та виплату винагороди арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. за виконання ним обов`язків керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ; задоволено клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про закриття провадження по справі; припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що поведінка боржника є недобросовісною, оскільки містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 року у справі №904/3275/23, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати; справу про неплатоспроможність боржника – фізичної особи ОСОБА_1 направити для продовження розгляду до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що закриваючи провадження у справі, суд не врахував надані боржником уточнені декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020- 2023 роки і пояснення від 19.01.2024 року щодо майна членів сім`ї боржника, і безпідставно послався на звіт керуючого реструктуризацію від 16.04.2024 року за №02-01/952, в якому містилися застарілі відомості станом на 12.01.2024 року.
Окрім цього, апелянт вказує наступне:
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 123 КУзПБ зборами кредиторів звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника не розглядався, оскільки збори не відбулися. В свою чергу, господарський суд також не надав відповідну оцінку вказаному звіту, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення.
При цьому, наданий на затвердження зборам кредиторів та суду план реструктуризації боргів боржника був погоджений ОСОБА_1 12.04.2024 року виходячи із реального матеріального становища як самого боржника, так і членів його сім`ї, з урахуванням працевлаштування боржника. Непогодження кредитора з вказаним планом щодо строків та сум погашення боргів, яке знайшло своє відображення в клопотанні про закриття провадження у справі, жодним чином не може примушувати боржника погодитися з будь-яким варіантом плану, запропонованим кредитором.
Проте, сам кредитор будь-якої участі у розробці плану реструктуризації не приймав, свої пропозиції не надав, що свідчить про формальний підхід кредитора до вирішення вказаного питання і відсутність співпраці з керуючим реструктуризацією.
Апелянт звертає увагу, що враховуючи величезний розмір визнаних грошових вимог на суму понад 48 млн. грн, який у сотні разів перевищує річний обсяг доходів всієї родини боржника, наявність на утриманні боржника неповнолітніх дітей, необхідність витрачати кошти на повсякденне життя, жоден план реструктуризації боргів, навіть розроблений на максимальний термін, не зможе реструктурувати борги ОСОБА_2 так, як це б влаштовувало АТ КБ "ПриватБанк".
Стосовно тверджень суду про те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судових засіданнях, апелянт зазначає наступне:
У відповідності до змісту ухвали господарського суду від 07.07.2023 року по справі №904/3275/23 про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником ОСОБА_1 до суду була подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Через технічні причини участь боржника в режимі відеоконференції не відбулась.
Скаржник вважає важливим фактором добросовісної поведінки боржника з приводу погашення заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк", оскільки ОСОБА_1 було укладено з АТ КБ "ПриватБанк" Кредитний договір для придбання магазину №256 "Гастроном" за адресою: АДРЕСА_2 , а в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір іпотеки, предметом іпотеки якого став вказаний магазин.
Апелянт зазначає, що у період до 2012 року ОСОБА_1 сумлінно виконувалися зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості. Так, у рахунок погашення кредиту ОСОБА_1 було сплачено: 413 107,04 дол. США + 474 721,96 дол. США = 887 829,00 дол. США, а також з дозволу банку реалізовано предмет іпотеки і з новим іпотекодавцем АТ КБ "ПриватБанк" уклав договір іпотеки.
В подальшому, предмет іпотеки було реалізовано в рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 672    312, 91 дол. США.
Залишок кредиторських вимог склав 22 287 106, 76 грн., які були стягнуті за рішенням суду. Проте, у зв`язку із збільшенням курсової різниці між доларом США та гривнею, вимоги АТ КБ "ПриватБанк" збільшились до 48 174 862,49 грн.
АТ КБ "ПриватБанк" згідно відзиву на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що Верховним Судом сформовано сталу практику протидії таким боржникам у можливості отримання пільг за процедурою неплатоспроможності.
За вказаною практикою добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи.
Також у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.
Кредитор наголошує, що процедура неплатоспроможності фізичної особи не є процедурою списання боргів та передбачає необхідність дотримання балансу інтересів учасників справи. 
У наданому боржником плані реструктуризації наведено необґрунтовані, вигадані цифри, що свідчить про формальність розробленого плану реструктуризації та існування у боржника єдиної мети — повного списання боргів у процедурі погашення. 
На переконання АТ КБ "ПриватБанк" посилання на можливе майбутнє працевлаштування боржника лише додатково свідчить про відсутність реальних справедливих умов реструктуризації, а відтак, про відсутність ознак виконуваності, реальності, обґрунтованості наданого документу із назвою "План реструктуризації", що не передбачає реального погашення вимог кредиторів.
Арбітражний керуючий Хандурін Д.В. згідно письмових пояснень вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що в клопотанні № 02-01/491 від 03.04.2024 року керуючий реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 мотивував відсутність рішення зборів кредиторів боржника щодо погодження кредиторами плану реструктуризації відсутністю кредитора з правом вирішального голосу і просив затвердити план реструктуризації боргів боржника, який погоджено фізичною особою ОСОБА_1 12.04.2024 року. При цьому керувався актуальною правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена в постанові від 21.02.2023 року у справі № 910/14852/21.
Арбітражний керуючий наголошує, що під час виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 904/3275/23 боржник не перешкоджав виконанню повноважень, співпрацював з арбітражним керуючим та надавав конструктивні пояснення стосовно обставин, по яким виникали питання. За результатами перевірки декларацій боржник вчасно усунув недоліки та надав необхідні пояснення стосовно свого майнового стану та майнового стану членів сім`ї. Додаткових питань або заперечень після усунення недоліків в деклараціях та надання пояснень у учасників процесу не виникало. Приховування активів чи доходів ОСОБА_1 не виявлено. Боржник у відповідності до положень КУзПБ разом з керуючим реструктуризацією розробив план реструктуризації боргів на підставі реальних можливостей боржника, при цьому беручи до уваги суму погашення зобов`язання перед АТ КБ "ПриватБанк" до порушення провадження у справі про неплатоспроможність.
На переконання арбітражного керуючого, АТ КБ "ПриватБанк" у разі незгоди з запропонованим планом реструктуризації, мав право подати свою пропозицію і бачення щодо плану реструктуризації, але даною можливістю не скористався, що вказує на бездіяльність кредитора та відсутність з його боку співпраці.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя –доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.12.2024 року на 14:15 год. 
У судовому засіданні 11.12.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ухвалою господарського суду від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича.
09.04.2024 року ухвалою господарського суду завершено попереднє засідання, встановлено дату проведення зборів кредиторів до 30.04.2024 року та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_3 протягом 3 робочих днів після прийняття цієї ухвали письмово повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення; призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.
03.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання  керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. №02-01/491 від 03.04.2024 року про затвердження плану реструктуризації боргів боржника, погодженого фізичною особою ОСОБА_1 .
У вказаному клопотанні керуючий реструктуризацією зазначає, що у зв`язку з тим, що у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відсутні кредитори з правом вирішального голосу, збори кредиторів у справі № 904/3275/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 вважаються такими, що не відбулись.
10.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про закриття провадження по справі.
13.05.2024 року до господарського суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. № 02-01/492 від 12.05.2024 року, в якому останній просить суд:
- закрити процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;
- припинити повноваження керуючого реструктуризації арбітражного керуючого Хандуріна Д.В.;
- визнати боржника фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом;
- ввести відносно фізичної особи ОСОБА_1 процедуру погашення боргів;
- призначити керуючим реалізації майна арбітражного керуючого Хандуріна Д.В.
У вказаному клопотанні керуючий реструктуризацією також зазначає, що рішення щодо затвердження плану реструктуризації не прийнято у зв`язку з відсутністю кредиторів з правом вирішального голосу.
Відповідно до реєстру вимог кредиторів та проведеної інвентаризації, наявних активів боржника не достатньо для погашення вимог кредиторів.
Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.
Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.
За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Саме на цьому акцентував увагу Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).
Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів, КУзПБ покладає на боржника обов`язки:
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;
- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;
- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);
- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);
-     погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).
Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 року у справі №903/806/20.
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 особисто не брав участі у жодному судовому засіданні, тоді як неодноразово ухвалами господарського суду особиста участь боржника визнавалася обов`язковою.
Посилання на факт введення на території України військового стану апеляційний суд оцінює критично, адже боржник у відповідності до норм КУзПБ самостійно ініціював процедуру неплатоспроможності відносно себе.
При цьому боржник не позбавлений можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Посилання у письмових поясненнях на той факт, що заявником подавалось клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але з технічних причин участь боржника в такому засіданні не відбулась, не підтверджені належними доказами. В подальшому, боржник жодного разу не подавав до господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Із поданого проекту плану реструктуризації вбачається, що доходи, які боржник отримує (заробітна плата, пенсія, тощо): відсутні; доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів - 30 000,00 грн щомісяця за рахунок отримання заробітної плати у разі працевлаштування та погодження рівня заробітної плати у розмірі 30 000,00 грн з роботодавцем; розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення вимог кредиторів - 15 000,00 грн; розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо) - 5 000,00 грн; розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб - 10 000,00 грн.
Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника - до 30.09.2024 року.
Тобто, за планом поверненню підлягають грошові вимоги виключно у сумі 75    000, 00 грн, решта вимог у сумі 48    105    918, 49 грн підлягають списанню.
При цьому, у якості доказів пошуку роботи ОСОБА_1 надано роздруківку двох резюме на сайті Work.ua та rabota.ua, в яких зазначено про пошук посади заступника директора.
Інших доказів здійснення ним дій щодо пошуку роботи боржник не надав.
Як зазначив у своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , копію трудової книжки не надав у зв`язку з її втратою.
Таким чином, ОСОБА_1 не надав до суду належних доказів того, що він буде працевлаштований та буде отримувати заробітну плату у розмірі 30 000,00 грн, адже з наявних матеріалів справи вбачається, що він більше 4 років ніде не працює.
Крім того, у наданих представником боржника до суду 13.06.2024 року запереченнях на клопотання кредитора про закриття провадження у справі     зазначається, що із матеріалів справи та наданої боржником декларації вбачається що його дружина ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю і отримує достатній дохід для утримання боржника та членів його сім`ї. Так, у 2020 році нею був отриманий дохід 695793 грн, у 2021 році – 976 865 грн, у першому півріччі 2023 року – 65 605 грн.
Що стосується безоплатної оренди житлового приміщення, то квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , боржник орендує у своєї знайомої з 2011 року, яка дозволила на час оренди зареєструватися за цією адресою. В свою чергу, родина боржника сплачує грошові кошти за утримання цієї квартири та витрати на комунальні послуги.
Також вказано,  що намагаючись розрахуватися з кредиторами, боржник шукає роботу за своєю спеціальністю і очікує помісячну оплату до 30 000 грн. Докази пошуки роботи боржником додані до матеріалів заяви про визнання неплатоспроможним.
Що стосується розробленого плану реструктуризації, представник боржника вказує, що цей план реально відображає можливість боржника розрахуватися із боргами за умови значного списання боргу. Враховуючи вказаний величезний розмір грошових вимог, який у сотні разів перевищує річний дохід всієї родини боржника, з урахуванням наявних у боржника матеріальних активів, вказаний борг боржник жодним чином фізично не зможе погасити протягом навіть свого життя.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, боржник жодним чином не обгрунтовує у плані реструктуризації боргів, з яких підстав він розраховує отримувати дохід у розмірі 30 000,00 грн, чому     саме таким чином будуть розподілені кошти у випадку працевлаштування та не наводить причин, у зв`язку з чим строк виконання плану визначено до 30.09.2024 року.
Із наведеного є очевидним, що вказаний план реструктуризації є економічно необґрунтованим та очевидно невиконуваним, що може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
У  статті 1 КУзПБ наведено визначення боржника. Боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Так, ухвалою господарського суду від 09.04.2024 року завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 наступного кредитора: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" на суму 6 056,00 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів, 44 918 328,82 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 3 256 533,67 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. 
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не було надано до суду інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед Банком.
За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20).
У даному випадку боржник вказує на відсутність будь-якого майна, за рахунок якого можливо хоча б часткового задовольнити вимоги кредитора, та зазначає про те, що майже всі вимоги кредитора необхідно списати.
Отже, боржник не вживає жодних заходів для досягнення компромісу з кредитором щодо умов реструктуризації боргів та не вживає заходів до хоча б часткового їх задоволення.
До боржника - фізичної особи КУзПБ встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:
- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;
- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);
- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти   1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);
- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).
Неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.
Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 року по справі № 903/806/20.
Як встановлено судом першої інстанції, поведінку ОСОБА_1 , який жодного разу не був присутнім у судових засіданнях, не співпрацював з кредитором з приводу умов плану реструктуризації, не надав до суду обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредитора коштів тощо), подання до суду економічно необґрунтованого плану реструктуризації, за яким майже всі кредиторські вимоги підлягають списанню, не можна вважати добросовісною.
Також апеляційний суд критично ставиться до посилань в апеляційній скарзі на те, що співпраця боржника з кредиторами полягала у допомозі арбітражному керуючому в розробці плану реструктуризації майна, надання інформації про активи/ пасиви та співпраці на протязі всього процесу ведення справи, оскільки така поведінка прямо свідчить про намагання боржника уникнути виконання своїх зобов`язань, шляхом простого списання боргів, без наявності поважних на те причин.
Концепція інституту неплатоспроможності фізичних осіб та аналіз положень КУзПБ, що регламентують судову процедуру реструктуризації боргів боржника, дають підстави для висновку, що запорукою досягнення мети цієї процедури є компроміс між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що поведінка боржника є недобросовісною, оскільки містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.
У даному випадку причиною неподання погодженого боржником і схваленого плану реструктуризації боргів є формальний підхід боржника до складення плану реструктуризації, без визначення дієвого механізму погашення боргів перед кредитором. Такі обставини не демонструють ефективне прагнення боржника до компромісу з кредитором щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживати заходів до задоволення його вимог.
Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недобросовісність поведінки боржника та наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.
Встановлені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди скаржника з рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За встановлених обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду - зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 року у справі №904/3275/23 залишити без задоволення. 
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 року у справі №904/3275/23 залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Постанова складена у повному обсязі  22.01.2025 року.

          Головуючий суддя                                                              Т.А. Верхогляд

          Суддя                                                                                    Ю.Б.Парусніков

          Суддя                                                                                    О.Г. Іванов