Справа № 161/13161/24  Провадження №33/802/22/25 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТзОВ «Вудленд Україна», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.07.2024 року о 23:16 годині, в місті Луцьку по вулиці М. Кривоноса, 25, керував транспортним засобом RENAULT Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п.2.5 ПДР України, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.43-45).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Ткачук О.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. 
Вказує на те, що її підзахисний не згідний із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.
Звертає увагу на те, що її підзахисний не керував даним транспортним засобом в момент спілкування з поліцейськими, а просто знаходився в автомобілі, який рух не здійснював автомобіль був заведений та стояв на габаритних ліхтарях, що чітко вино на відеозаписі. Сам по собі факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу ще не є підставою для притягнення водія до відповідальності за ст.130 КпАП України. Також, її підзахисному не виписували та не вручали направлення для проходження огляду в медичному закладі (а.с.49-52). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисник Ткачук О.С.,будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.68) не з`явилися. Від захисника на електронну адресу апеляційного суду 07.01.2025 року, безпосередньо в день призначеного судового засідання, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що її підзахисний не може прибути на засідання, але має бажання бути присутнім на засіданні особисто, а захиснику необхідний час для належної підготовки до судового засідання (а.с.69). 
Суд не вважає зазначені в клопотанні обставини неявки поважними та такими, що дають підстави для задоволення клопотання про відкладення, з наступних підстав. 
Матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, разом із апеляційною скаргою надійшли до апеляційного суду 31.10.2024 року. Судове засідання було призначене на 08.50 годин 11.11.2024 року про що ОСОБА_1 та його захисник Ткачук О.С. належним чином були повідомлені судом ще 01.11.2024 року (а.с.58, 59). На адресу апеляційного суду 11.11.2024 року від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою, однак доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було. 
Апеляційний розгляд було відкладено на 08.50 годин 25.11.2024 року про що ОСОБА_1 та його захисник Ткачук О.С. належним чином були повідомлені судом ще 12.11.2024 року (а.с.61, 62). На адресу апеляційного суду 25.11.2024 року від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що її підзахисний захворів та не може прибути на засідання, але має бажання бути присутнім на засіданні особисто (а.с.62), однак доказів на підтвердження даних обставин суду також надано не було. 
Апеляційний розгляд було відкладено на 09.00 годину 02.12.2024 року про що ОСОБА_1 та його захисник Ткачук О.С. належним чином були повідомлені судом ще 25.11.2024 року (а.с.63). однак в судове засідання останні не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Апеляційний розгляд було відкладено на 08.25 годину 07.01.2025 року про що ОСОБА_1 та його захисник Ткачук О.С. належним чином були повідомлені судом ще 03.12.2024 року (а.с.68). В поданому 07.01.2025 року клопотанні захисника про відкладення судового розгляду не зазначено будь-яких поважних обставин неявки учасників справи в суд.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ані ОСОБА_1 , ані його захисник не з`являлися в судові засідання без поважних на те причин.
За таких обставин суд сприймає таку поведінку ОСОБА_1 та його захисника виключно як зловживання наданими процесуальними правами та намаганням затягнути розгляд справи.
А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1  та його захисника Ткачук О.С,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 417169 від 05.07.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 05.07.2024 року до КП «ВОПЛ м.Луцьк» щодо  ОСОБА_1 (а.с.4);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2545586 від 05.07.2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України (а.с.5). Вказана постанова є чинною (а.с.26-27);
- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Герасимюка М.Я. від 05.07.2024 року (а.с.6);
- відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейського (а.с.7). 
Згідно довідки від 08.07.2024 року, складеної старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП у Волинській області Родзінською І., вбачається, що відповідно до бази даних ІКС ІПНП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП, останній отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 15.02.2018 року (категорія – В, В1, ВЕ, С, С1, С1Е, СЕ) (а.с.2).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає. 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на  ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Ткачук Олександри Сергіївни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                                  Гапончук В.В.