ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/15144/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року (суддя Лозицька І.О.) в справі №160/15144/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, викладений у листі від 24 травня 2024 року №31458-20684/C-01/8-0400/24, щодо не виключення із розрахунку його середньої заробітної плати при призначенні щомісячної страхової виплати днів нероботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період простою (з 01 квітня 2022 року по 31 січня 2023 року), оголошений на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладені у листі від 24 травня 2024 року №31458-20684/C-01/8-0400/24, щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів нероботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період простою (з 01 квітня 2022 року по 31 січня 2023 року), оголошений на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Звертає увагу, що пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1266 від 26 вересня 2001 року, встановлений вичерпний перелік поважних причин, за якими застрахована особа не працювала та які виключаються з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати, серед яких така причина як «простой» відсутня, тому вважає, що відсутні підстави для виключення часу простою з розрахункового періоду, за який позивачу обчислено середню заробітну плату для визначення страхових виплат.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 31.07.2001 року працював на різних посадах в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та звільнений 14.11.2023 року за власним бажанням, що підтверджується записами № 25-38 трудової книжки серія НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки МСЕК від 15.06.2023 року серії 12 ААА №129556 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% та встановлена третя група інвалідності.
26.04.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку щомісячної страхової виплати для призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.05.2022 року по 01.05.2023 року, у зв`язку із простоєм, оголошеним на підприємстві, а також про проведення розрахунку середньої заробітної плати, виходячи з періоду, який передував простою, оголошеному на підприємстві.
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.05.2024 року №31458-20684/С-01/8-0400/24 позивача повідомлено про відмову в проведенні такого перерахунку з посиланням на те, що простой на підприємстві не відноситься до поважних причин, визначених пунктом 3 Порядку № 1266.
Також в листі зазначено, що розрахунковим періодом, за який позивачу обчислено середню заробітну плату, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (16.02.2023 року) з лютого 2022 року по січень 2023 року.
Середньоденна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення сумарної заробітної плати на кількість календарних днів (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин). Результат становить: 143817грн. 39коп./353 = 407грн. 41коп. де: 143817грн. 39коп. - середньомісячна заробітна плата за період з 01.02.2022 року по 31.01.2023 року; 353 - кількість календарних днів (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин).
Середньомісячна заробітна плата обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів. Результат становить: 407грн. 41коп.*30грн. 44коп.= 12401грн. 56коп. де: 407грн. 41коп. - середньоденна заробітна плата (дохід) у гривнях; 30грн. 44коп. - середньомісячна кількість календарних днів.
Щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати позивача становить: 8061грн. 01коп. (12401грн. 56Коп. *65%).
Згідно з пунктом 16 акта П-4 (акт розслідування професійного захворювання) від 16.02.2023 року позивач на момент розслідування був виведений на простій (з 03.03.2022 року по теперішній час).
Суд першої інстанції вважав, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України оголошений ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» простій є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у період з 01.04.2022 року по 14.11.2023 року, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що період з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року має бути виключений з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати позивача та, відповідно, про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладених у листі від 24.05.2024 року №31458-20684/C-01/8-0400/24, щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів нероботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм, оголошеним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати позивача з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період простою (з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року), оголошений на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.
Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31 липня 2001 року по 14 листопада 2023 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Відповідно до довідки МСЕК від 15 червня 2023 року серії 12 ААА №129556 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності із втратою професійної працездатності 65%.
Позивач отримує щомісячні виплати за загальнообов`язковим соціальним страхуванням в розмірі 8061 грн.
Позивач 26 квітня 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питання здійснення перерахунку щомісячної страхової виплати, виключення із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати періоду з 01 травня 2022 року по 01 травня 2023 року у зв`язку із оголошеним простоєм, проведення розрахунку середньої заробітної плати, виходячи з періоду, який передував простою, оголошеному на підприємстві.
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24 травня 2024 року №31458-20684/С-01/8-0400/24 відмовлено у проведенні такого перерахунку з посиланням на те, що простой на підприємстві не відноситься до поважних причин, визначених пунктом 3 Порядку № 1266.
Спірним в цій справі є питання наявності підстав для виключення із розрахунку середньої заробітної плати для цілей нарахування страхових виплат періоду простою, оголошеного роботодавцем. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі- Закон № 1105-XIV).
Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 30 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються, в тому числі із щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).
Частиною першою статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
За положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону № 1105-XIV страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.
Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, у тому числі резидента Дія Сіті, або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці), визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року (далі - Порядок № 1266).
Пунктом 3 Порядку № 1266 передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).
У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату. 
Відтак, із розрахунку середньої заробітної плати для цілей обчислення розміру страхової виплати виключаються календарні дні, не відпрацьовані особою з поважних причин.
Позивач вважає, що період оголошення простою на підприємстві є поважною причиною, за якою ним не відпрацьований певний календарний період, тому такий період має біти виключений із розрахунку обчислення середньої заробітної плати.
Частиною першою статті 34 КЗпП України встановлено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток (стаття 113 КЗпП України). 
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листом від 12 квітня 2024 року № 273-88 підтверджено, що з 01 квітня 2022 року по 14 листопада 2023 року на підприємстві встановлений простій в роботі та відповідальним особам у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відсутністю можливості стабільного постачання сировини доручено організувати безпечне виконання робіт по зупинці, консервації устаткування та виконання заходів із збереження матеріальних цінностей СПЦ № 1.
Встановлення простою на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» доводиться наказом № 2023 від 09 березня 2022 року.
Особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначає Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX (далі - Закон № 2136-ІХ).
Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.
Як вказано вище, пунктом 3 Порядку № 1266 відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України визнаються поважними причинами, за наявності яких невідпрацьовані календарні дні виключаються із розрахунку середньої заробітної плати для обчислення розміру страхових виплат. 
В цьому випадку у зв`язку із введенням воєнного стану на території України на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» оголошено простій наказом № 2023 від 09 березня 2022 року, в цей період позивач не виконував роботу саме з підстав оголошення простою на підприємстві на ініціативою роботодавця, тому суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оголошення простою роботодавцем є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у період з 01 квітня 2022 року по 14 листопада 2023 року, тобто поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.
Відповідно, цей період має бути виключений із розрахункового періоду для цілей розрахунку середньої заробітної плати для обчислення страхових виплат. 
Доводи апелянта зводяться до того, що пунктом 3 Порядку № 1266 встановлений вичерпний перелік таких поважних причин, в яких відсутній простой, та спростовані приведеними висновками суду.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року в справі № 160/15144/24 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року в справі № 160/15144/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25 грудня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов