запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/241/25	Головуючий у 1-й інстанції Новікова Н.В.	
Єдиний унікальний №334/4019/24	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       24 січня 2025 року                                         м.Запоріжжя 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 28.04.2024 року о 14 год. 32 хв. в м.Запоріжжі, по бульвару Вінтера, 12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210994» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивував тим, що у справі відсутні докази, що підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №904768 від 28.04.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.04.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №4271 від 28.04.2024 року згідно якого ОСОБА_1 відмовився від повного відповідного медичного огляду.
З відеозаписів долучених до матеріалів справи вбачається рух транспортного засобу «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку, спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками поліції, повідомлення водію працівниками поліції про наявні ознаки наркотичного сп`яніння, вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, роз`яснення прав особи, зокрема і права відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, перебування в медичному закладі; відмова водія від огляду, складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення водія з його змістом, пропозиція підписати протокол.
З диску 3 вбачається, що прибувши до закладу охорони здоров`я, після проведення лікарем зовнішнього огляду водія ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу та була надана ємність для збору сечі. Проте, одразу перевіривши перевіривши наданий останнім біологічний матеріал, медична сестра встановила невідповідність температури сечі температурі тіла людини - 30 градусів. При цьому ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не віддав скляну ємність, яку він утримував під пахвою, став тікати від нього та, забігши до вбиральні, розбив скляну ємність. (15:22-15:28). 
Наслідок чого, йому було запропоновано повторно здати біологічний матеріал протягом наступних двох години. Посилаючись на наявність хворої дружини, ОСОБА_1 категорично відмовився повторно надати зразок свого біологічного матеріалу, який би відповідав природнім стандартам. (15:40) На підставі чого лікарем був складений медичний висновок, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного обстеження, а працівниками поліції складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Поведінка ОСОБА_1 в медичному закладі (намагання підмінити зразки сечі), вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснювала активні, свідомі та вольові дії з метою ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.
При цьому суд бере до уваги і фізіологічні потреби людини через призму достатньої тривалості часу, що були надані ОСОБА_1 для повторної здачі біоматеріалу.
Наведені обставини свідчать про навмисний системний спосіб ухилення ОСОБА_1 від виконання ним передбаченого п.2.5 ПДР обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння. 
Мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Також, як вбачається із висновку №4271 від 28.04.2024 року виданим КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, ОСОБА_1 було доставлено до вищезазначеного медичного закладу о 14 год. 50 хв. 28.04.2024 року, висновок лікаря нарколога виданий о 15 год. 45 хв. 28.04.2024 року, що свідчить про те, що лікарем дотримано вимоги передбачені Методичною рекомендацію «Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організацією проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом із цим, суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №4301 від 29.04.2024 року згідно якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння, оскільки висновок датований 29.04.2024 року, а отже, не може бути визнаним, як належним і допустимим доказом, через те, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а отже, в порядку ч.4 ст.266 КУпАП є недійсними.
Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам апелянта, відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам останнього, викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 334/4019/24