ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1621/24 Справа № 706/495/24 Категорія: 310020000  Головуючий по 1 інстанції Орендарчук М.П. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.   	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 грудня 2024 року                                                                                   м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. 

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 

особа, що подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів його доходів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку з усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином ОСОБА_4 віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 жовтня 2018 року у відділі РАЦС Христинівського РУЮ Черкаської області, актовий запис № 74 сторони у справі зареєстрували шлюб, який ще не розірваний. Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Подружнє життя не склалося, сторони проживають окремо хоча і знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Всі обов`язки щодо розвитку та виховання дітей позивач несе самостійно. Відповідач добровільно сплачував аліменти, однак на даний час ухиляється від такого обов`язку, а позивач самостійно не має можливості утримувати своїх дітей та забезпечити їм належне утримання. Оскільки син ОСОБА_4 не досяг трирічного віку, відповідач має платити аліменти на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх малолітніх дітей та дружину. На даний час відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, з 19 квітня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся з позовом про визначення аліментів на іншу дитину, аліменти стягують за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 19 квітня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущеного до негайного виконання.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач допомоги на утриманні дітей не надає. Тому, враховуючи положення ст. 180, 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на дітей, врахувавши стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів. 
Крім того, суд першої інстанції визнав доведеними вимоги позивача про те, що вона має право на утримання від відповідача, оскільки з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років, тому врахувавши положення ст. 84 СК України, встановивши, що відповідач може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 , дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і в частині стягнення аліментів на дружину.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2024 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом не було враховано, що відповідач надає допомогу на утримання дітей та дружини. Вказаної обставини позивачем під час розгляду справи не було заперечено. Відповідачем було надано ОСОБА_1 доступ до своєї банківської картки та зарплатного рахунку. Згідно довідки Приватбанку від 03 вересня 2024 року про рух коштів по картці відповідача вбачається, що картка використовувалася для зняття коштів з його рахунку у м. Христинівка Черкаської області, що свідчить про надання допомоги відповідачем своїй сім`ї. Суд вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 1 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України  встановлено не було.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи зі змісту частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с. 11) ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 17 жовтня 2018 року, про що Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області зроблено відповідний актовий запис № 74. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у чоловіка та дружини ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 12) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 15). Діти проживають з позивачкою ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні. 
Відповідач є особою працездатного віку із задовільним станом здоров`я, будь-яких доказів, які б спростовували дану обставину сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції не надано. 
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до положень статей 180  та 181 СК України  батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Ч. 2 ст. 182 СК України  визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
В контексті встановлених обставин справи, враховуючи матеріали справи, пояснення та процесуальну позицію сторін, факт перебування відповідача на військовій службі та отримання доходу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заявлених позивачкою позовних вимог. При цьому, згідно заяви ОСОБА_2 від 09 травня 2024 року (а.с. 28) вбачається, що відповідач позов визнав повністю та просив суд слухати справу у свою відсутність. Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач надає допомогу своїй сім`ї з посиланням на довідку АТ «КБ «Приватбанк» від 03 вересня 2024 року про рух коштів відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки такий доказ до суду першої інстанції не подавався та не був предметом оцінки районного суду, в апеляційній скарзі не ставилося питання про вирішення питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції та приєднання таких доказів під час розгляду справи апеляційним судом у відповідності до вимог ст. 365 ЦПК України та не подавалася окрема заява відносно цієї обставини. Посилання на ту обставину, що заяви про визнання позову ОСОБА_2 до суду не подавав, колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені та спростовуються матеріалами справи. 
Інші доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки судом першої інстанції доказів у справі є також безпідставними, оскільки районним судом було досліджено та надано належну оцінку всім наявним матеріалам справи, які надані сторонами до суду і крім того, такі доводи ніяким чином не звільняють відповідача від передбаченого законом обов`язку на утримання своїх дітей та дружини, до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку. Жодних доказів, у розумінні глави 5 ЦПК України (Докази та доказування), які б звільняли відповідача від такого обов`язку до суду надано не було. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 травня 2024 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді