ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2770/24  Номер провадження 33/814/48/25	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І.  Доповідач ап. інст. Томилко В. П.	

Категорія:чс.2 ст. 172-15 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Євграфової О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2024 року, -
В С Т А Н О В И В :
Даною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , командира автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 ,-
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Згідно з постановою судді, 10 січня 2024 року лейтенант ОСОБА_1 надав рапорт на ім`я командира військової частини в якому містилась неправдива інформація, що встановлено матеріалами службового розслідування.
За вказані дії передбачена відповідальність ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вина останнього доведена в судовому засіданні.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Євграфова О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та прийшов до передчасних та необґрунтованих висновків щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак і складу адміністративного правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення серія НГУ № 266922 від 13 березня 2024 року зазначено, що лейтенант ОСОБА_1 , командир автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 НГУ, 10.01.2024 року подав рапорт на ім`я командира військової частини, в якому міститься неправдива інформація, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст.172-15 КУпАП.
09.01.2024року на телефон ОСОБА_1 надійшло повідомлення в групу РОС 3052 «мова повідомлення: Всім доброго дня, нагадую обдзвонити реально поспілкуватися, які проблемні питання рапортом доповідь завтра до 12.00 год». Після цього. ОСОБА_1 зателефонував солдату ОСОБА_2 , який знаходився у лікувальному закладі КП «ПОКЛ ім, Скліфосовського ПОР» та отримав від останнього інформацію, що він перебуває на стаціонарному лікуванні у КП «ПОКЛ ім. Скліфосовського ПОР» та проблемні питання у нього відсутні.
10.01.2024року ОСОБА_1 написав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 НГУ, в якому виклав інформацію отриману від солдата ОСОБА_2 про те, що останній перебуває на стаціонарному лікуванні у КП «ПОКЛ ім. Скліфосовського ПОР», проблемні питання відсутні.
На лейтенанта ОСОБА_1 не покладався обов`язок щодо перевірки перебуванням солдатів на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я. До матеріалів справи не долучений жодний документ, який би визначав обов`язки, уповноважених осіб, порядок перевірки та контроль за військовослужбовцями в період їх перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я.
До посадових обов`язків ОСОБА_1 не входив контроль та нагляд за перебуванням солдатів на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, оскільки це віднесене виключно до компетенції начальника медичної служби частини, відповідно до положень ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».
Також захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст. 256 КУпАП. 
Позиція учасників судового провадження.
ОСОБА_1 та його захисник Євграфова О.О., будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Від адвоката Єваграфової О.О. до суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі та участі ОСОБА_1 .
Мотиви апеляційного суду.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КупАп належним чином з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Об`єктивна сторона правопорушення характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.
Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.
Стаття 172-15 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює дану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які порушення правил несення військової служби допущені особою та якими нормативними актами передбачені правила, що порушила особа.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.
Відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Також, щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18.03.2024 наголосив Верховний Суд України у постанові від 30.05.2018 у справі №521/12726/16-ц. Крім того, у зв`язку з військовою агресією РФ указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який був продовжений та діє і по теперішній час.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме, даними, що містяться в протоколі про військове адміністративне правопорушення серія НГУ № 266922 від 13.03.3034 року, висновку службового розслідування від 12.03.2024 р. щодо ОСОБА_1 , рапорті командиру взводу вогневої підтримки лейтенанта ОСОБА_3 від 10.01.2024 року, відповіді на запит в.о. головного лікаря КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» від 27.02.2024 щодо ОСОБА_2 .
Встановлено, що згідно рапорту від 27.12.2023 року навідник 3-го відділення взводу вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_2 звернувся до командира взводу вогневої підтримки лейтенанта ОСОБА_1 з проханням клопотати перед командуванням військової частини про звільнення його від виконання службових обов`язків за станом здоров`я з 27.12.2023 року та повідомив, що буде перебувати на стаціонарному лікуванні в м. Полтава в КП «ПОКЛ ім. Скліфосовського».
Згідно рапорту від 10.01.2024 року командир взводу вогневої підтримки лейтенанта ОСОБА_1 доповів командиру військової частини ОСОБА_4 , що 09.01.2024 року було здійснено перевірку хворих військовослужбовців, а саме солдата ОСОБА_2 , який знаходиться у м. Полтава в КП «ПОКЛ ім. Скліфосовського», командир взводу вогневої підтримки лейтенанта ОСОБА_1 здійснив перевірку, військовослужбовець знаходиться на стаціонарному лікуванні, проблемні питання відсутні.
Разом із тим, згідно відповіді на запит в.о. головного лікаря КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» від 27.02.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно медичної документації, у період часу з 27.12.2023 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні в КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР» не знаходився і за медичною допомогою у відділення екстренної (невідкладної) медичної допомоги не звертався.
За даним фактом було проведено службове розслідування, згідно висновків якого від 12.03.2024 року, встановлено, що своїми діями командир взводу вогневої підтримки лейтенант ОСОБА_1 порушив, вимоги Військової Присяги, ст.ст. 11, 12. 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ. Також в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Наказом командира військової частини№ НОМЕР_1 від 12.03.2024 року лейтенанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «догана».
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, грунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме в тому, що він будучи військовослужбовцем, недбало поставився до обов`язків військової служби.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях   ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на власному тлумаченні норм права.
Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційним судом не встановлено будь яких підстав для висновку про відсутність в справі належних та допустимих доказів чи необхідності закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
При розгляді справи стосовно ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування судового рішення, судом допущено не було, а тому апеляційну скарги необхідно  залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КупАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Євграфової О.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
Апеляційного суду В.П. Томилко.