ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 725/3368/19 
провадження № 61-12071св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної 
системи «Чернівцігаз»,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Нестеренко Є. В., та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року, прийняту колегією у складі суддів: Литвинюк І. М., Владичана А. І., Лисака І. Н.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі - АТ «ОГС «Чернівцігаз») про визнання протиправним та скасування рішення.
Позов мотивовано тим, що позивач є споживачем природного газу, постачальником якого є АТ «ОГС «Чернівцігаз». 10 лютого 2019 року він виявив зупинку приладу обліку спожитого газу, що встановлений в належному йому на праві власності домоволодінні на АДРЕСА_1 , про що цього ж дня телефоном повідомив представника відповідача.
Позивач вказав, що 11 лютого 2019 року до нього прибули працівники АТ «ОГС «Чернівцігаз», демонтували газовий лічильник та склали акт про порушення Кодексу газорозподільчих систем (далі - Кодекс ГРС), відповідно до якого є підозра на втручання; виявлена зупинка облікового механізму. З метою фіксації факту непорушності пломб перед демонтажем газового лічильника позивач його сфотографував.
11 лютого 2019 року представником відповідача складено протокол про направлення засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) та/або пломби на експертизу, але лічильник не був запакований в пакет та опломбований, що підтверджується відсутністю запису в протоколі про номер пломби. У вказаному протоколі зазначено про запрошення позивача на експертизу 14 лютого 2019 року.
За результатами проведення експертизи лічильника газу та/або пломби № 374 
від 14 лютого 2019 року встановлено цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ, а також виявлено подряпини від стороннього предмету на корпусі, кришці, шестернях, що свідчить про несанкціонований доступ до лічильного механізму і підтверджує факт втручання в роботу лічильника газу.
28 лютого 2019 року позивачу вручено платіжний рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, складений за результатами розгляду комісією 28 лютого 2019 року акта про порушення 
Кодексу ГРС, на суму 70 748, 78 грн.
У зв`язку з тим, що позивач не був запрошений та не був присутній на засіданні комісії 28 лютого 2019 року, він вважає, що рішення з нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу порушує його права як споживача комунальної послуги і може призвести до безпідставного припинення надання вказаної послуги.
Позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС АТ «ОГС «Чернівцігаз», оформлене протоколом № 7 від 26 лютого 2019 року, про задоволення акта про 
порушення № 74/10 від 11 лютого 2019 року, про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 70 748, 78 грн.
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що позивач не надав доказів на підтвердження порушення його прав, неправомірності проведення перевірки та складення уповноваженими особами АТ «ОГС «Чернівцігаз» акта, незаконності рішення комісії та акта-розрахунку донарахованого обсягу та об`єму природного газу і його вартості від 26 лютого 2019 року (далі - акт-розхрахунок), а також дій щодо відключення будинку позивача від газопостачання.  
Суд дійшов висновку, що доводи позивача про його відсутність на засіданні комісії при розгляді акта від 28 лютого 2019 року не спростовують висновків щодо правомірності проведеної перевірки та ухвалених відповідачем за її результатами рішень.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року - без змін.
Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про ненадання позивачем доказів на підтвердження порушення його прав. 
Суд апеляційної інстанції визнав неналежним доказом висновок експерта № 0420-К від 7 травня 2019 року, проведений на замовлення представника позивача, оскільки наданий на експертизу лічильник зберігався у позивача до вказаного дослідження, проведеного через три місяці після експертизи лічильника 
у лютому 2019 року; лічильник не був упакований в пакет та опломбований пломбою. Крім того, у висновку не зазначено про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У серпні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В касаційній скарзі зазначено, що до складу комісії, яка проводила експертизу лічильника, не входив представник територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології, тому заявник вважає, що висновок за результатами проведення експертизи, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, складений з порушенням вимог.
Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції помилково вважав висновок експерта від 7 травня 2019 року неналежним доказом, оскільки апеляційний суд не врахував, що відповідач після проведення 14 лютого 2019 року експертизи лічильника повернув його неупакованим та неопломбованим. При цьому суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували факт відсутності пошкоджень на лічильнику, зафіксований на відповідних фото в дослідженні, що спростовують твердження відповідача про втручання в роботу лічильника.
Не встановивши причини неможливості подання доказів до суду першої інстанції, апеляційний суд прийняв від відповідача акт-розрахунок, який не відповідає вимогам пункту 1 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРС та інші документи.
Позиція інших учасників справи
У грудні 2020 року представник АТ «ОГС «Чернівцігаз» - адвокат Миронов С. І. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першоїінстанції.
Підставою касаційного оскарження рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року заявник вказує порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суд встановив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 
частини другої статті 389 ЦПК України).
Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи 
Судами встановлено, що відповідно до акта № 74/10 від 11 лютого 2019 року під час перевірки приладу обліку газу, встановленого у домоволодінні 
на АДРЕСА_1 , виявлено порушення Кодексу ГРС, а саме підозра на втручання в роботу лічильника, зупинка облікового механізму.
Лічильник газу опломбовано, що підтверджується протоколом від 11 лютого 2019 року, та направлено на експертизу.
За результатами проведення експертизи лічильника газу та/або пломби № 74 від 14 лютого 2019 року експертами підтверджено факт втручання в роботу лічильника газу, а саме виявлено на корпусі та кришці ЗВТ подряпини від стороннього предмету, що свідчить про несанкціоноване втручання.
Зі змісту виписки з протоколу № 7 від 26 лютого 2019 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРМ  суди встановили, що 26 лютого 2019 року на засіданні комісії встановлено факт втручання в роботу лічильника та затверджено суму нарахувань у розмірі 70 748, 78 грн (вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу).
Згідно з висновком експерта № 0420-К від 7 травня 2019 року слідів механічної, хімічної або термічної дії на корпусі лічильника газу типу ВР G 4-2 № 0161587 в місці розташування кожуха лічильного механізму та навкруги нього, корпусі лічильника під кожухом лічильного механізму, внутрішніх поверхонь кожуха, його торцевих частин, частин та механізмів лічильного механізму, в тому числі і облікових барабанів, не виявлено
Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши правильність застосування норм матеріального права в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, і відзиву на неї, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, своїх чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
У разі виявлення оператором ГРС несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж 
за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. (пункт 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС).
Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРС складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.
Пунктом 3.1.3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення), встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.
Згідно з пунктом 3.2.2 Положення у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.
Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення).
Згідно з пунктом 3.3.1 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. 
У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення).
Пунктом 2.1 Положення визначено, що експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.
Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково) або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Відповідно до пункту 3 глави 6 розділу XI Кодексу ГРС у разі, якщо між оператором ГРС і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не наведено належних аргументів, які б безспірно свідчили про неправомірні дії працівників АТ «ОГС «Чернівцігаз» при проведенні перевірки лічильника газу за адресою його проживання, а також при проведенні експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу.
Судом апеляційної інстанції встановлено факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника марки ВК G 4-2, заводський № 0161587, який був встановлений у будинку позивача на АДРЕСА_1 , що підтверджується належними доказами: 
- актом про порушення № 74/10 від 11 лютого 2019 року ;
- актом експертизи лічильника газу № 74 від 14 лютого 2019 року;
- рішенням комісії АТ «ОГС «Чернівцігаз» від 26 лютого 2019 року щодо споживача ОСОБА_1 (виписка з протоколу № 7 від 26 лютого 2019 року).
При вирішенні спору судами попередніх інстанцій встановлено, що 
працівники АТ «ОГС «Чернівцігаз», здійснюючи перевірку лічильника газу та фіксуючи пошкодження лічильника, діяли у відповідності до вимог Кодексу ГРС. В судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами протилежного.
Касаційний суд відхиляє доводи заявника про те, що поданий відповідачем акт-розрахунок не відповідає вимогам пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС, оскільки, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 не посилався на зазначені обставини як на підставу своїх вимог і доказів на спростування нарахованої йому вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу не подавав.
 
Колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції про те, що висновок експерта № 0420-К від 7 травня 2019 року є неналежним доказом, оскільки наданий на експертизу лічильник зберігався у позивача три місяці до проведення вказаного дослідження; лічильник був неупакований та неопломбований пломбою оператора ГРС. Крім того, у висновку не зазначено про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що є порушенням частини п`ятої статті 106 ЦПК України.
З огляду на викладене безпідставними є доводи заявника про те, що наданий ним висновок експерта є належним, допустимим та достатнім доказом на спростування висновку експертної установи комісії відповідача про факт втручання в роботу лічильника газу.
Колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що апеляційний суд, не дослідивши причини неможливості подання доказів до суду першої інстанції, прийняв до матеріалів справи акт-розрахунок та інші документи, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції. Прийняття нових доказів судом апеляційної інстанції не призвело до скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення і у зв`язку з цим, не є підставою для його скасування судом касаційної інстанції. 
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги щодо законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і додержання процесуального права, у зв`язку з чим не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Отже доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду ухвалені без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
Касаційний суд з урахуванням частини першої статті 400 ЦПК України переглянув у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Підстав для виходу за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.
Встановивши відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 грудня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. О. Карпенко В. В. Сердюк І. М. Фаловська