ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2025 р.           Справа№ 910/6588/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2024 р. 
у справі № 910/6588/24 (суддя - Джарти В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" 
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 253186,32 грн,
ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"  звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 253186,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у відповідача підстав для нарахування позивачу плати на суму 253186,32 грн на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 р. за переадресування вантажу у вагонах № № 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 9575233, 95681557, 95379954, 95792685 та 95528675 на станцію Красне Львівської залізниці, та, відповідно, для списання цих грошових коштів з особового рахунку позивача, внаслідок чого ці кошти вважаються набутими відповідачем без достатньої правової підстави.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2024 р. відкрито провадження у справі № 910/6588/24, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.09.2024 р. у справі № 910/6588/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.
У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при переадресуванні вантажів за первинними перевізними документами нарахування плати за використання власними вагонами АТ «Укрзалізниця» здійснюється з використанням показника «середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу» того виду сполучення, яке було встановлене при відправленні вантажу на станції відправлення. Якщо переадресування вантажу здійснюється за новими перевізними документами, то розрахунок плати за використання власними вагонами АТ«Укрзалізниця» здійснюється з використанням показника «середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу» того виду сполучення, яке встановлене по новим перевізним документам.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/6588/24 передано  для  розгляду  колегії  суддів у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А., судді Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2024 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/6588/24.
До суду 17.10.2024 р. надійшли матеріали справи № 910/6588/24.
На підставі службової записки та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/810/24 від 19.11.2024 р. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Кравчука Г.А. з 04.11.2024 р., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6588/24.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/6588/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6588/24 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6588/24 та вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"  без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.
05.12.2024 р. через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Копію ухвали від 03.12.2024 про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/6588/24 учасникам справи було доставлено до електронних кабінетів 04.12.2024 р., доказом чого є довідки про доставку електронного документа від 05.12.2024 р., що містяться в матеріалах справи. 
Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала 03.12.2024 р. у справі № 910/6588/24 оприлюднена у реєстрі 05.12.2024 р.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення строків на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
06.03.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 (далі - договір) шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укласти публічний договір (оферти).
30.03.2023 р. Акціонерним товариством "Українська залізниця" оприлюднено нову редакцію договору, яка введена в дію з 01.04.2023 р.
Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).
Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Згідно з п. 1.5 договору перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п. 1.6 договору).
Як передбачено п.п. 2.3.3, 2.3.4 договору, перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача. Надані коди зазначаються перевізником в інформаційному повідомленні про укладення договору в порядку, визначеному в п. 1.9 договору, вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі.
За п. 4.1 договору розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця".
У відповідності до п. 4.2 договору оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у розділі 15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього договору.
Пунктом 4.4 договору сторони погодили, що по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати, зокрема провізних платежів за перевезення, зазначених у накладних, суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами.
За змістом п. 4.5 договору щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.
Відповідно до п. 4.8 договору, у разі незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів, замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на вказану в розділі 7 договору адресу філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця".
Згідно з п. 7.4 договору, у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати в якості попередньої оплати. Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.
У пункті 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи перевізника.
Відповідно до п. 8.8 договору, у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики використовується візуальне відображення електронних документів на папері.
Згідно з п. 9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення.
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору, здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/, та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору (п. 12.1 договору).
За п. 14 договору невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема, додаток 1-2 "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів".
На виконання п. 2.3.3 договору для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № НОМЕР_1.
05.04.2023 р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" провело аукціон щодо продажу послуг з використання 10 вагонів - хопери-зерновози. Умовами аукціону визначені: ставка плати за використання власних вагонів перевізника за аукціоном 1822,50 грн (без ПДВ) із застосуванням середньої швидкості перевезення "Vср" 50 км/добу, як для експортного сполучення через сухопутні переходи (разом з портом Рені) та вагонної відправки, коефіцієнт порожнього пробігу 0,91 (з 01.04.2023 р. по 30.06.2023 р).
Відповідно до Протоколу електронного аукціону № RCD001-UA-20230330-66963 Акціонерне товариство "Українська залізниця" визнано переможцем.
Позивачем відвантажено, а відповідачем прийнято до перевезення вантаж - пшениця тверда інша (код за ЄТСНВ -011005) у кількості 10 вагонів зі станції Ходорів Львівської залізницю на станцію Щебжешин ЛХС, Польща, що підтверджено перевізним документом № 39439377.
Згідно з переліком № 20230409 від 09.04.2023 р. розмір провізних платежів склав  634962,90 грн без ПДВ, зокрема: тариф - 215970,00 грн, додаткові збори та послуги - 418992,90 грн, що підтверджується графою 57 Розділу А перевізного документа № 39439377.
У зв`язку із технічною несправністю вагон № 95528675 було відчеплено від основної відправки по станції Здолбунів Львівської залізниці, що підтверджується графою 30 листа повідомлення про прибуття вантажу до перевізного документа № 39439377.
Після усунення несправності Акціонерним товариством "Українська залізниця" було оформлено досильний перевізний документ (відомість) № 39548664 та дослано вагон до основної відправки.
У зв`язку із запровадженням Польщею заборони ввезення (імпорту) агропродукції з України та на підставі повідомлення ПКП ЛХС (Польської державної залізниці) від 11.04.2023 р. № WH3-774/2023/04 починаючи з 15.04.2023 р. і до відміни Акціонерним товариством "Українська залізниця" введено обмеження на перевезення (конвенційна заборона), що підтверджується листом заступника директора департамету технологій  № ЦДЗ/127 від 13.04.2023 р.
Також листами заступника директора департамету технологій  № ЦДЗ/129 від 18.04.2023 р. та № ЦДЗ/140 від 03.05.2023 р. підтверджується існування конвенційних заборон і надалі.
У зв`язку із наявністю ризику псування вантажу через довготривалий простій на шляху прямування Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" у травні здійснило переадресування вантажу на станцію Красне Львівської залізниці, зокрема: вагон № 95528675 згідно з досильного перевізного документа № 39548664 переадресовано по станції Ківерці Львівської залізниці; вагони № № 95311445, 95348264, 95379954 ,95449872, 95643417, 95681557, 95752333, 95792685, 95795738 згідно з основного перевізного документа № 39439377 переадресовано по ст. Рівне Львівської залізниці.
По прибуттю на станцію Красне Львівської залізниці вагонів згідно з перевізним документом № 39439377 Акціонерним товариством "Українська залізниця" було здійснено донарахування тарифу у сумі 31820,00 грн без ПДВ, що підтверджується переліком № 20230517 від 17.05.2023 р.
Також по прибуттю на станцію Красне Львівської залізниці вагона згідно з досильного перевізного документа № 39548664 Акціонерним товариством "Українська залізниця" було здійснено донарахування тарифу у сумі 20136,00 грн без ПДВ і додаткових зборів та послуг у сумі 22829,40 грн без ПДВ, що підтверджується переліком № 20230523 від 23.05.2023 р.
В подальшому Акціонерним товариством "Українська залізниця" було здійснено коригування розміру платежів. Відповідно до наявного в матеріалах справи переліку № 20230530 від 30.05.2023 р. встановлено, що згідно з перевізним документом № 39439377 повернуто:
- тариф по прибуттю у сумі 31820,00 грн без ПДВ;
- перебір компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власних вагонів перевізника у сумі 37306,00 грн без ПДВ;
- послуги приймання і відправлення імпортних вантажів через станції Львівської залізниці у сумі 17040,90 грн без ПДВ (по 1 704,10 грн/вагон);
- перебір збору за покриття витрат на митний догляд експортно-імпортних вантажів, що перевозяться через сухопутні прикордонні переходи, у сумі 179,40 грн без ПДВ;
- перебір тарифу у сумі 215 970,00 грн без ПДВ;
- перебір плати за використання власних вагонів перевізника у сумі 346 275,00 грн без ПДВ;
- покриття витрат на митний догляд експортно-імпортних вантажів (порожніх власних вагонів перевізника), що перевозяться через сухопутні прикордонні переходи, у сумі 179,40 грн без ПДВ;
- перебір збору за послуги по здачі експортних вантажів через станції Львівської залізниці у сумі 18012,20 грн без ПДВ.
Також з переліку № 20230531 від 31.05.2023 р. вбачається, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" самостійно здійснено коригування платежів:
- повернуто згідно досильного перевізного документа № 39548664 тариф у сумі 20136,00 грн без ПДВ, додаткові збори та послуги у сумі 22829,40 грн без ПДВ;
- здійснено донарахування згідно перевізного документа № 39439377 тарифу при видачі (прибутті) вантажу у сумі 297348,00 грн з ПДВ; плати за використання власних вагонів перевізника при видачі у сумі 349920,00 грн з ПДВ; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власних вагонів перевізника у сумі 44737,20 грн з ПДВ.
У зв`язку з  переадресуванням вантажу згідно з перевізним документом № 39439377 (досильний № 39548664) на станцію Красне Залізницею здійснено повернення всіх платежів, нарахованих без ПДВ, на загальну суму 709748,30 грн, та здійснено нарахування платежів із ПДВ за всі відрізки перевезення в сумі 692005,20 грн. 
Загальний розмір провізних платежів склав 692005,20 грн з ПДВ.
За розрахунком позивача розмір провізних платежів мав становити 482558,88 грн з ПДВ, а тому перебір склав 209446,32 грн з ПДВ.
Не погодившись з розміром нарахованих провізних платежів, позивач направив на адресу відповідача з претензію № 2024/ПР-1 від 15.01.2024 р., в якій зазначив, що загальний розмір провізних платежів при перевезенні вантажу, який замовник повинен сплатити на користь перевізника за перевезення у відповідності до п. 3.2 укладеного договору в редакції від 01.04.2023 р., повинен становити 482558,88 грн в т.ч. ПДВ, а розмір перебору провізних платежів при спірному перевезенні становить 209446,32 грн та просив повернути кошти у розмірі 209446,32 грн на особовий рахунок позивача.
02.04.2024 р. згідно з перевізним документом № 39439377 Акціонерним товариством "Українська залізниця"  здійснено донарахування плати за користування власними вагонами перевізника при видачі на суму 43740,00 грн з ПДВ відповідно до переліку № 20240402.
03.04.2024 р. позивачем направлено на адресу відповідача лист-уточнення № 2024/КВ-4 до претензії № 2024/ПР-1 від 15.01.2024 р., яким зазначено, що перебір провізних платежів по відправці № 39439377 становить 253186,32 грн.
03.04.2024 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 2024/КВ-5 з  вимогою про розгляд претензії.
Листом № ЦТЛ-19/429 від 08.04.2024 р. Акціонерним товариством "Українська залізниця" було залишено без задоволення претензію позивача та повідомлено, що під час розгляду претензійних вимог виявлено недобір, а показник "Vcp" підлягає застосуванню як для експортного сполучення.
09.05.2024 р. позивач звернувся до відповідача з адвокатським запитом № А-177/24 щодо надання, зважаючи на приписи ст. 1 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 6 Статуту  залізниць України та п. 1.1 договору, офіційної інформації про тип (вид) перевезення, до якого відповідачем віднесено завершене перевезення згідно перевізного документа № 39439377 (досильний № 39548664) в цілому та/або окремо по відрізкам.
Листом № ЦЦМ-12/206 від 17.05.2024 р. Акціонерним товариством "Українська залізниця" було повідомлено, що, в разі приймання до перевезення вантажів на станціях України та розкредитування перевізних документів і видачі вантажу на станціях України, у т.ч. через переадресування (зміни договору перевезення), такі перевезення відносяться до перевезень у внутрішньому сполученні. Виходячи з  вищевикладеного, перевезення вантажів за накладною № 39439377 від 09.04.2023 р. зі станції Ходорів РФ "Львівська залізниці", досильного перевізного документа № 39548664 з переадресуванням по станції Ківерці призначенням на станцію Красне РФ "Львівська залізниця" є перевезенням у внутрішньому сполученні.
Також Акціонерне товариство "Українська залізниця" вказало, що перевезення у внутрішньому сполученні здійснюється відповідно до Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, та договору.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, без належних правових підстав здійснив нарахування позивачу плату на суму 253186,32 грн на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 р. за переадресування вантажу у вагонах № № 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 9575233, 95681557, 95379954, 95792685 та 95528675 на станцію Красне Львівської залізниці, та, відповідно, безпідставно списав ці грошові коштів з особового рахунку позивача, внаслідок чого ці кошти вважаються набутими відповідачем без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 908 ЦК України унормовано, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
У відповідності до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
Як передбачено п. 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.
Таким чином, саме на станції призначення здійснюється остаточне визначення розміру провізних платежів та зборів, а тому станція призначення зобов`язана у разі переадресування вантажу здійснити перерахунок та визначити розмір провізних платежів, які підлягають сплаті.
У разі зміни типу (виду) перевезення з міжнародного на внутрішнє сполучення та донарахуванню ПДВ у розмірі 20% як за перевезення у внутрішньому сполученні, то перерахунку підлягають усі платежі без винятку.
Принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи мають діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення ЄСПЛ у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі").
Враховуючи принцип належного урядування, держава, яка затвердила Правила перевезення вантажів та Податковий кодекс України, не могла допустити їх різне правове регулювання, а відтак будь-яка суперечність між ними має тлумачитися на користь особи, щодо якої такий акт застосовується.
У відповідності до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням (постанови Верховного Суду від 09.11.2020 р. у справі № 904/2404/18 та від 14.09.2021 р. у справі № 909/243/18).
Отже, здійснюючи на станції призначення перерахунок провізних платежів та зборів як за перевезення у внутрішньому сполученні та донарахувуючи ПДВ за весь відрізок перевезення, Акціонерне товариство "Українська залізниця" було зобов`язане застосовувати цей порядок до всіх елементів (складових) провізних платежів, зокрема і до показника "Середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу" (км/добу) Vср).
Згідно з п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.
Ставки плати за перевезення визначаються згідно тарифних схем, наведених у розділі IV Збірника тарифів.
Для визначення тарифної схеми необхідно встановити тип вагону.
Згідно з абз. 18 п. 1.1.3 розділу II Збірника тарифів зерновоз належить до спеціального (спеціалізованого) типу вагонів.
Відповідно до п. 1.1 розділу IV Збірника тарифів у даному випадку підлягає застосуванню тарифна схема 2.
У відповідності до відомостей власних інформаційних систем Акціонерного товариства "Українська залізниця" відстань від станції Ходорів Львівської залізниці до станції переадресування Рівне Львівської залізниці (відрізок 1) становить 271 км, а тому ставка плати за вантажні перевезення при розрахунковій масі 70 т вантажу становить 3013,00 грн за вагон.
Також від станції переадресування Рівне Львівської залізниці до кінцевої станції призначення Красне Львівської залізниці (відрізок 2) становить 156 км, а тому ставка плати за вантажні перевезення при розрахунковій масі 70 т вантажу становить 2227,00 грн за вагон.
При цьому, згідно з п. 2 Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317, до вантажів 2-го тарифного класу (код за ЄТСНВ 011005 - пшениця тверда інша, входить у діапазон від 011 до 018) підлягає застосуванню коригуючий коефіцієнт 4,729.
Вбачається, що розмір провізних платежів при перевезенні вантажу у вагонах перевізника за №№ 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 95528675, 95752333, 95681557, 95379954, 95792685 за розрахунком позивача повинен становити 482558,88 грн.
Так, на шляху прямування позивачем було здійснено вимушене переадресування вантажу на станцію Красне Львівської залізниці у зв`язку із запровадженням Польщею заборони ввезення (імпорту) агропродукції з України, про що було складено досильний перевізний документ № 39548664, згідно якого вагон № 95528675 переадресовано по станції Ківерці Львівської залізниці. 
Також  згідно з основним перевізним документом № 39439377 вагони № № 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 95752333, 95681557, 95379954, 95792685 переадресовано по станції Рівне Львівської залізниці.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що для розрахунку плати за використання власного вагону перевізника у процесі надання послуги з перевезення вантажу у внутрішньому сполученні, позивачем застосовано за середньою швидкістю 204 км/год (відповідно до таблиці 3 додатку 1-2 до договору, який діяв на дату проведення електронних торгів). 
Відповідач, в свою чергу, застосував для визначення розміру плати за перевезення спірних вагонів відповідно до "ломаного тарифу" середню швидкістю 63 км/год з посиланням на приписи п. 29.1 розділу ІІ Збірника тарифів. Однак визначення терміну "ломаного тарифу" зазначені відповідачем документи не містять.
Як було встановлено вище, вагон № 95528675 у зв`язку з технічною несправністю було відчеплено, а після усунення такої несправності - переадресовано на станцію Красне за досильним документом № 39548664.
Відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених      наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, у разі відчеплення вагона через його несправність, станція, на якій відчеплено вагон, зобов`язана скласти про це акт загальної форми та досильний перевізний документ, за яким вагон після усунення несправності направляється за призначенням.
Із системного аналізу  вищевказаних норм законодавства вбачається, що після усунення технічної несправності вагона, останній направляється до пункту призначення за первісним провізним документом, тобто, кінцевий пункт призначення не змінюється.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.12.2020 р. у справі № 910/17063/19.
У свою чергу, відповідно до п. 29.1 розділу II Збірника тарифів при переадресуванні вантажу визначення провізної плати і зборів здійснюється окремо від станції відправлення до станції переадресування за первинними перевізними документами, від станції переадресування до нової станції призначення - за новими перевізними документами, що оформлюються на станції переадресування. Таким самим порядком визначається плата, якщо вантаж переадресовується за первинними перевізними документами.
Оскільки досильний перевізний документ не є новим перевізним документом, що засвідчує зміну кінцевої станції призначення на нову відповідно до п. 29.1 розділу II Збірника тарифів, і в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту переадресування вагону № 95528675 до нової станції призначення за новими перевізним документом, обґрунтованим є наданий позивачем розрахунок провізної плати із застосуванням для розрахунку плати за використання власного вагону перевізника у процесі надання послуги з перевезення вантажу у внутрішньому сполученні, середньої швидкості 204 км/год.
Також наданий позивачем розрахунок провізних платежів за перевезення вагонів № № 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 95752333, 95681557, 95379954, 95792685 згідно з основним перевізним документом № 39439377 здійснений із застосуванням показника середньої швидкості у розмірі 204 км/год є вірним, тоді як відповідачем не надано належного обґрунтування для застосування показника середньої швидкості 63 км/год. 
Отже провізні платежі за перевезення вагонів № № 95449872, 95795738, 95348264, 95643417, 95311445, 95752333, 95681557, 95379954, 95792685 згідно з основним перевізним документом № 39439377 складають 425974,68 грн, розмір провізних платежів вагона № 95528675 згідно з основним перевізним документом № 39439377 та досильного перевізного документа № 39548664 складає 56584,20 грн.
Як було встановлено вище, відповідачем, з урахуванням здійсненого 02.04.2024 р. донарахування, нараховано та списано платежів на загальну суму 735745,20 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача  про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 253186,32 грн (735745,20 - 425974,68 - 56584,20)  є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія судів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2024 р. у справі № 910/6588/24 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволенню не підлягає. 
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства. 
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 13.09.2024 р. у справі № 910/6588/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця"
          4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В. Андрієнко